Справа № 640/17005/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., при секретарі судових засідань Прокопенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі
до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни
про визнання дій протиправними та скасування постанови
за участі представників сторін:
від позивача - не з`явився,
від відповідача - не з`явився
Представник ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути на користь ОСОБА_1 з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9773,0 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні.
Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.
Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні №57369992 від 26 червня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 57240,63 грн.; стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, офіс 15) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частин 3, 4 статті 134 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 7 статті 139 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, справу №640/17005/20 розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, представник позивача вказує, що копію рішення у даній справі отримано 22 лютого 2021 року, заяву про ухвалення додаткового судового рішення направлено на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 01 березня 2021 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи конвертом. З огляду на те, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення надіслано на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення, суд вважає, що представником позивача не пропущений строк звернення до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Бардіною Оленою Олександрівною укладено договір про надання правової допомоги від 13 липня 2020 року. Згідно додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 13 липня 2020 року ОСОБА_1 доручила Бардіній Олені Олександрівні представляти її інтереси в Окружному адміністративному суді міста Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови №57369992 від 26 червня 2019 року.

В матеріалах справи наявний також акт приймання-передачі надаваних послуг до договору про надання правової допомоги від 13 липня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 надано такі послуги: аналіз документів, аналіз судової практики, підготовка тексту позовної заяви, підготовка заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, оформлення позовної заяви та додатків до неї, всього 6,5 годин, разом ціна 9773,0 грн.

Також в матеріалах справи наявний рахунок, виписаний ОСОБА_1 адвокатом Бардіною Оленою Олександрівною на суму 9773,0 грн.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази сплати коштів в сумі 9773,0 грн.

Суд зауважує, що у редакції Кодексу адміністративного судочинства України, чинній з 15 грудня 2017 року, імплементовано нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На переконання суду зазначені норми (статті 134, 139) були введені в Кодекс адміністративного судочинства України з 15 грудня 2017 року, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу слід враховувати таке.

Відповідно до частини 4 статті 134 статті 139 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому частиною 5 статті 134 статті 139 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 статті 139 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №816/2096/17).

У частині 7 статті 134 статті 139 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

За правилами оцінки доказів, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, відповідачем обґрунтованих заперечень щодо стягнення за його рахунок на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9773,0 грн не надано.

З огляду на викладене, з урахуванням складності справи та обсягом наданих адвокатом послуг, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9773,0 грн.

Керуючись статтями 72-77, 132, 134, 139, 143, 241-243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, офіс 15) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9773 (дев`ять тисяч сімсот сімдесят три) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко