Справа № 320/3438/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2021 року м. Київ № 320/3438/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту- позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач-1, КОВК), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі по тексту відповідач-2, ГУ ПФУ у Київській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_1 ) щодо відмови скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (ЄРДПОУ 22933548) оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_2 ) у розмірі 50% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій), а саме: надбавка за кваліфікацію, в/сл, клас майстер - 5,5%, робота з таємними виробами, носіями, документами - 20%, шифрувальні роботи: стаж від 1 до 3 років - 10%, надбавка за особливо важливі завдання - 50%, премія - 35%;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄРДПОУ НОМЕР_1 ) скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (ЄРДПОУ 22933548) оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_2 ) у розмірі 50% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій), а саме: надбавка за кваліфікацію, В/СЛ. клас майстер - 5,5%о, робота з таємними виробами, носіями, документами - 20%, шифрувальні роботи: стаж від 1 до З років - 10%, надбавка за особливо важливі завдання - 50%, премія - 35%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області () після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_1 ) нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити пенсію ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_2 ) виходячи з зазначених додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій), а саме: надбавка за кваліфікацію, В/СЛ, клас майстер - 5,5%, робота з таємними виробами, носіями, документами - 20%, шифрувальні роботи: стаж від 1 до 3 років - 10%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія - 35% єдиним платежем починаючи з 01.01.2018р;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області () щодо неперерахунку та невиплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_2 ) 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області () здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_2 ) 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.01.2018р., єдиним платежем без врахування Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018р. №649.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного суду від 12.11.2019, встановлено, що пункти 1,2 Постанови КМУ №103, що визначають права військовослужбовців на розмір пенсії та включення при перерахунку додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) є протиправними і нечинними з дня прийняття. Відтак, позивач зазначив, що зміни внесені постановою № 103, зокрема дод додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін, тобто є чинною редакція з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

На думку позивача виникли підстави для нового перерахунку пенсій, призначених згідно із законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. Зазначив, що звернувся до ГУ ПФУ у Київській області з заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 та виплати 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченого Постановою КМУ № 704 та відповідно до вимог Закону № 2262-ХІІ, проте отримав відмову ГУ ПФУ У київській області.

Додатково позивач вказав, що звернувся до КОВК з заявою про надання до ГУ ПФУ у Київській області довідки про розмір грошового забезпечення відповідної посади діючого військовослужбовця із зазначенням усіх додаткових видів грошового забезпечення, премії та інших складових станом на 01.03.2018, проте також отримав відмову Київського обласного військового комісаріату у виготовленні нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

З огляду на викладене, вважаючи що ГУ ПФУ у Київській області та ІНФОРМАЦІЯ_2 порушили право позивача на отримання перерахунку пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Крім того, суд запропонував відповідачам подати до суду відзив на позовну заяву.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, заперечуючи проти позовних вимог, зазначило, що з 01.01.2018 позивачеві був перерахований розмір пенсії та відповідно до положень Постанови №103 сума підвищення виплачується поетапно: з 01.01.2018 - 50%; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75%; з 1 січня 2020 - 100%.

Відповідач наголосив, що Постанова №103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій, при цьому право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців делеговано Кабінету Міністрів України Законом №2262.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 та поетапної виплати суми підвищення пенсії не можуть вважатися протиправними.

Відповідач-1 правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Позивач не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на адміністративний позов подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що щомісячні додаткові види грошового забезпечення носять реальний та постійний характер, а тому відповідно до ч.3 ст. 43 Закону № 2262 підлягають обов`язковому включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії позивачу.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином України, про що свідчить паспорт Серії НОМЕР_3 , виданий Білоцерківським міським відділом управління ДМС України в Київській області 19.03.2014.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262).

Згідно з матеріалами пенсійної справи, пенсія позивача обчислювалася у розмірі 50% грошового забезпечення, яке, у свою чергу, складалося з: посадового окладу; окладу за військове звання; процентної надбавки за вислугу років (45%); додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами (20%), надбавки за кваліфікацію, в/сл клас майстер 5,5 %, надбавки за шифрувальні роботи (10 %), надбавки за особливо важливі завдання (50%) та премії (35%) .

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) та Постанови №103 було здійснено перерахунок пенсії, який з 01.05.2018 дорівнює 3158,71 грн.

Розмір пенсії обчислений виходячи з 50% розміру грошового забезпечення у сумі 8888,50 грн., з яких: 4790,00 грн. - посадовий оклад; 1340,00 грн. - оклад за військове звання; 2758,50 грн. - процентна надбавка за вислугу років (45%).

Розмір пенсії позивача дорівнює 4444,25 грн., з урахуванням попередньої суми пенсії 1873,17 грн. та підвищення у розмірі 1285,54грн. (50% від загальної суми підвищення пенсії 2571,08 грн.). При цьому, згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018 підвищення пенсії позивача у сумі 2734,49 грн. виплачується поетапно:

- з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення 1285,54 грн.;

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення 1928,31 грн.;

- з 01.01.2020 - щомісячно 100% підвищення 2571,08 грн.

Перерахунок пенсії був здійснений на підставі довідки Київського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення від 27.03.2018 №ФК78375, згідно якої грошове забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 становить 8888,50 грн., з яких: 4790,00 грн. - посадовий оклад; 1340,00 грн. - оклад за військове звання; 2758,50 грн. - процентна надбавка за вислугу років (45%).

Судом встановлено, що позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про видачу нової довідки встановленої форми для перерахунку та виплати призначено позивачу пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій).

Київський обласний військовий комісаріат листом від 10.02.2020 №2/5/849 повідомив позивачу про відсутність підстав для складання і подання нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.

14.02.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою, у якій просив відповідача: здійснити перерахунок пенсійного забезпечення з 01.01.2018; здійснити нарахування пенсійного забезпечення, виходячи з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років - 45%, надбавка за кваліфікацію, В/СЛ клас майстер 5,5%, робота є таємними виробами, носіями, документами - 20%, шифрувальні роботи4 стаж від 1 до 3 років -10 %, надбавка за особливо важливі завдання - 50%, премія 35%.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 20.03.2020 №1000-0235-8/520802 повідомив позивачу, що перерахунок пенсії позивача проведено на умовах, у порядку та розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Виплата перерахованих відповідно до пункту 1 постанови підвищених пенсій проводиться з 01 січня 2018 року поетапно у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 %; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75%; з 1 січня 2020 року - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Відповідач зазначив, що пенсія перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з діями відповідачів, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011).

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною вісімнадцятою статті 43 Закону №2262 встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Згідно з положеннями статті 63 Закону №2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-Постанова №704), якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Вказана постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Пунктом 2 Постанови № 704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

13.02.2008 Кабінетом Міністрів України було прийнято Порядок № 45, пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 103, якою, серед іншого, були внесені зміни до Порядку № 45.

Абзацом першим пункту 5 Порядку № 45 у редакції Постанови № 103 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Додаток 2 до Порядку №45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

При цьому порядок дій, які повинні вчинити, зокрема, відповідач та Управління, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Зокрема, на час звернення позивача до відповідача-2 із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку №45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно з абзацами другим та четвертим пункту 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2014 року №937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону №2262 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» (зі змінами) та Порядку №45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі Порядок №3-1). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Тобто на відповідача-1 покладено функції зі складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно з додатком 1 до Порядку №45.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Отже, з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262 та статті 9 Закону № 2011.

Разом з цим до моменту отримання належної довідки від відповідача в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Водночас відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно з частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Саме такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86432492), яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 90228179).

У цьому рішенні вказані обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:

- позивачами у них є особи, які отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ;

- відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (орган, уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії);

- спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою уповноваженим органом підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії;

- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до територіального пенсійного орану оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії та зобов`язання відповідача підготувати та надати до територіального органу Пенсійного фонду України таку довідку, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови №704.

Таким чином, дана адміністративна справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи.

Частиною третьою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

За таких обставин, враховуючи правовий висновок Верховного Суду, викладений у рішенні за результатами розгляду зразкової справи, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог позивача, заявлених до Київського обласного військового комісаріату.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправними дій Київського обласного військового комісаріату щодо не складання та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу із відомостями про додаткові види грошового забезпечення.

Відтак, з метою відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Київський обласний військовий комісаріат скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу з врахуванням надбавок та додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому, суд не вбачає за доцільне зобов`язувати відповідача зазначати у довідці конкретний розмір надбавок позивача, оскільки відповідачем фактично було відмовлено у включенні до довідки будь-яких додаткових складових грошового забезпечення, окрім посадового окладу, окладу за військове звання та процентної надбавки за вислугу років, а отже, правомірність визначення конкретного розміру надбавок не входить до предмета доказування у цій справі. Визначення конкретного розміру надбавок для їх врахування у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача має здійснити відповідач на підставі належних документів та станом на момент виникнення такого права у позивача.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області після отримання від Київського обласного військового комісаріату нової довідки про розмір грошового забезпечення нарахувати і виплатити пенсію позивачу, виходячи з зазначених у даній довідці щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій) з врахуванням раніше виплачених сум єдиним платежем, починаючи з 01.01.2018, то суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги, оскільки така вимога є передчасною.

Так, аналіз вищенаведених норм щодо порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до №2262, свідчить про необхідність здійснення таких послідовних дій: Міністерство оборони України повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки; довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено чинним нормативно-правовими актами.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача може бути здійснений ГУ ПФУ у Київській області виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №636/662/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРС 72863859) та від 03.07.2018 у справі №709/2728/16-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 75082529).

Отже, до моменту отримання належної довідки від органу, уповноваженого видавати довідки у територіального органу Пенсійного фонду не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

На момент складання військовим комісаріатом довідки про розмір грошового забезпечення позивача, на підставі якої був перерахований розмір її пенсії, чинним законодавством не передбачалося можливості використовувати інші види грошового забезпечення ніж ті, які передбачені Постановою №103 та Порядком № 45.

Матеріали справи не містять доказів складання Київським обласним військовим комісаріатом нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача, в якій були б вказані додаткові види грошового забезпечення, та подання такої довідки відповідачу.

Враховуючи вказане, суд вважає, що у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області були відсутні підстави для нарахування позивачу з 01.01.2018 пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області () щодо неперерахунку та невиплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_2 ) 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та зобов`язання відповідача-2 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_2 ) 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.01.2018р., єдиним платежем без врахування Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018р. №649, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Постанови КМУ №103 передбачено проведення виплати перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

- з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

- з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

- з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Суд зазначає, що статтею 6 Конституції України передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Вищим органом у системі органів виконавчої влади є Кабінет Міністрів України, який забезпечує, зокрема, державний суверенітет і економічну самостійність України, здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції і законів України, актів Президента України (частина перша статті 113, пункт 1 статті 116 Основного Закону України).

Повноваження Кабінету Міністрів України у спірних правовідносинах регламентовано Конституцією України, Законом України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року № 794-VII, Регламентом Кабінету Міністрів України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року №950 та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 113 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до статті 3 Закону №794-VII діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права та законності.

Згідно з положеннями статті 4 вказаного Закону Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Приписами статті 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Кабінет Міністрів України відповідно до статті 116 Конституції України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону №794-VII Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.

Зупинення дії акта Кабінету Міністрів України Президентом України на підставі пункту 15 частини першої статті 106 Конституції України має наслідком зупинення вчинення будь-якими органами, особами дій, спрямованих на виконання зупиненого акта Кабінету Міністрів України, здійснення повноважень, визначених цим актом.

Винесення Конституційним Судом України ухвали про відмову у відкритті провадження у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України акта Кабінету Міністрів України, ухвали про припинення конституційного провадження у справі або визнання акта Кабінету Міністрів України таким, що відповідає Конституції України, відновлює дію цього акта.

Акт Кабінету Міністрів України може бути оскаржений до суду в порядку та у випадках, установлених законом.

Постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначає Закон України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17 березня 2011 року № 3166-VI (далі - Закон №3166-VI).

У розумінні частини першої статті 1 Закону №3166-VI систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України та інші центральні органи виконавчої влади. Система центральних органів виконавчої влади є складовою системи органів виконавчої влади, вищим органом якої є Кабінет Міністрів України.

Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України. Положення про міністерства, інші центральні органи виконавчої влади затверджує Кабінет Міністрів України (частини перша, третя статті 3 Закону №3166-VI).

У частинах першій, третій статті 21 Закону №3166-VI вказано, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 затверджено Положення про Пенсійний фонд України (далі - Положення № 280), відповідно до пунктів 1, 2 якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 7 Положення № 280 передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року №40/26485, затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення № 28-2), пунктом 2 якого встановлено, що головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Таким чином, аналіз наведених вище приписів законодавства дає підстави для висновку, що відповідач, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому Головне управління Пенсійного фонду України не наділене правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно - правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена, в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.

Поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії було передбачено пунктом 2 постанови КМУ №103. Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови КМУ №103.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2019 року, серед іншого вказав і на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06 серпня 2019 року у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року.

Враховуючи викладені обставини та те, що пункти 1, 2 постанови №103 були чинними до 05.03.2019 року, а відтак підлягали застосуванню ГУПФ, суд зазначає, що позивач набув права на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, починаючи з 05.03.2019 року. Водночас, до моменту втрати останньою чинності відповідач правомірно виплачував підвищення до пенсії у розмірі 50 % у 2018 році та у розмірі 75 % до 05.03.2019 року.

Разом з тим, суд враховує, що 14.08.2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04.09.2019 року, згідно якою виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року.

Отже, після набрання законної сили (05.03.2019) рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, у відповідача виник обов`язок здійснювати виплату позивачу пенсії щомісячно з урахуванням 100% суми підвищення, проте, з 04.09.2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 року, яка підлягала обов`язковому застосуванню відповідачем у справі.

З огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року набрала чинності 04.09.2019, і була обов`язковою до застосування, відмова у виплаті позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно).

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2020 року у справі №640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 року, постанову Кабінету Міністрів України № 804 визнано протиправною та нечинною.

Згідно з частиною другою статті 255 КАС України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 року у справі № 640/19133/19 набрало законної сили 31.03.2020.

Як зазначалось вище нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду (ч.2 ст. 265 КАС України).

Отже, постанова №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» втратила чинність з 31.03.2020.

З огляду на викладені обставини виплата пенсії позивачу у період з 04.09.2019 по 31.12.2019 мала здійснюватися відповідачем у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Аналогічний правовий висновок щодо правомірності поетапної виплати пенсії Головним управлінням ПФУ в період чинності постанов Кабінету Міністрів України викладено Верховним Судом у постановах від 28.09.2020 у справі №802/1667/18-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 91850780), від 24.09.2020 у справі №2040/7232/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 91752786), від 15.07.2020 у справі №520/3360/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 90425100) та багатьох інших.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у виплаті у період з 05.03.2019 по 04.09.2019 підвищення до пенсії позивача у розмірі 75%. При цьому у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області () щодо неперерахунку та невиплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_2 ) 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Разом з тим, оскільки матеріали справи свідчать про те, що відповідач відмовив позивачу у здійсненні відповідних виплат, тобто вчинив активні дії, суд з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вважає за необхідне змінити спосіб захисту порушеного права позивача та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) 75% суми підвищення пенсії.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу пенсію з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки дії відповідача з приводу виплати пенсії заявника відповідали приписам постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року та № 804 від 14.08.2019 року.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо клопотання позивача про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною шостою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 76397938).

При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 КАС України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідач-2 заперечуючи щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у відзиві на позов зазначив про те, що розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, відповідач зазначив, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 по справі № 320/3438/20 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, відповідно до частини 1 статті 257 КАС: «за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідач звертав увагу суду, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, керуючись принципами справедливості та верховенства права, вважаємо, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з розглядом даної справи, визначений представником позивача - адвокатом Травянко Олександром Івановичем, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідач-2 зазначив, що вимоги щодо стягнення понесених позивачем суми судових витрат у розмірі 12500, 00 грн є необгрунтованими та безпідставними, оскільки зазначена сума не є співмірною з обсягом виконаної роботи, складністю справи та витраченим часом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону № 5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

09.01.2020 між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським бюро «Олександра Травянка» в особі Травянко Олександра Івановича (Виконавець) було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №006/20, за умовами якого виконавець зобов`язався представляти інтереси клієнта, зокрема, в адміністративних судах, вести всі адміністративні справи в усіх адміністративних судах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», з усіма правами, що надані законом позивачу, відповідачу, треті особі, у тому числі з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни та доповнення предмету позову, оскарження рішень суду, пред`явлення виконавчого листа до виконання, отримання присудженого майна або коштів.

Пунктом 4.1 договору визначено, що гонорар виконавця оформляється Додатком до даного договору.

13.04.2020 сторонами було складено та підписано акт прийому-передачі правової (правничої) допомоги з калькуляцією погодинно витрат, в якому сторони погодили, що надання адвокатом правової допомоги включає в себе такі послуги:

- попереднє вивчення та консультація відносно характеру спірних правовідносин витрачений час 2 год., вартість 2000,00 грн;

- вивчення та правовий аналіз матеріалів адміністративної справи витрачений час 2 год, вартість 2000,00 грн.;

- аналіз нормативно-правових документів - витрачений час 2 год., вартість 2000,00 грн;

- збір доказів та документів - витрачений час 2 год., вартість 2000,00 грн;

- підготовка процесуальних документів (адміністративний позов) - витрачений час 1 год., вартість 2000,00 грн;

- інші витрати (канцелярія , транспорт) 500 грн.;

- підготовка та участь у судових засіданнях: загальний порядок спрощене провадження (з викликом сторін, без виклику сторін) Складення та подання відповіді на відзив відповідачів, складення та підготовка інших заяв, скарг, клопотань в межах відкритого провадження - витрачений час 1 год., вартість 2000,00 грн.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано до матеріалів справи прибутковий касовий ордер від 09.01.2020 №036/20 на суму 12500,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачем було включено у суму заявлених витрат на правничу допомогу витрати, які пов`язані з інші витрати (канцелярія , транспорт).

Суд зазначає, що вказані послуги безпосередньо не пов`язані з судовим розглядом справи, а тому не підлягають компенсації.

Враховуючи вказане, приймаючи до уваги наявність клопотання відповідача-2 про неспівмірність заявленого позивачем до відшкодування розміру витрат, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати на професійну правничу допомогу по 5000 грн. з кожного відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судові збір на загальну суму 2522,40 грн., що підтверджується відомостями квитанцій від 13.04.2020 № 63036; від 13.04.2020 № 63025; від 13.04.2020 № 63047 на суму по 840,80 грн. кожна.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача з кожного з відповідачів становить 840,80 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із відомостями про додаткові види грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Київський обласний військовий комісаріат скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій).

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) 75% суми підвищення пенсії.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

6. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. та 5000 (п`ять тисяч) 00 коп. витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

8. Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. та 5000 (п`ять тисяч) 00 коп. витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд.40).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.