Справа № 420/3166/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/3166/21
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:

09.03.2021 року;

Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

За участю: секретаря Іщенка В.О.

представника апелянта Назаренко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Віста» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 9 березня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віста» до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віста» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило зобов`язати Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Віста», , накладеного постановою про арешт майна боржника серії АА № 266874 від 24.06.2010 року, та оголошення заборони на його відчуження, шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження, номер запису про обтяження 6440213, яке було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 9983787 30.06.2010, 09:16:36, реєстратор: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 9 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віста» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у вказаній справі, суд першої інстанції виходив з того, що арешт на майно позивача накладено при виконанні виконавчого документа, виданого Господарським судом Одеської області, а тому згідно із положеннями ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 339 Господарського процесуального кодексу України даний спір належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Віста» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, справу направити на продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірне питання, та обставинам справи і помилково не враховано, що вказаний спір у цій справі виник з приводу накладення обтяжень на майно позивача на підставі відповідної постанови державного виконавця і в межах виконавчого провадження, стосовно якого у органу державної виконавчої служби відсутня повна інформація, а саме за яким виконавчим документом та провадженням накладено арешт. Отже, на момент звернення із цим позовом відсутні відомості про рішення суду, яке стало підставою для накладення арешту, а також не можливо встановити процесуальний порядок винесення відповідного рішення (цивільний, господарський або кримінальний). Наведені обставини свідчать про передчасність та необґрунтованість висновків суду стосовно наявності підстав для відмови у прийнятті до провадження адміністративного позову згідно із ч. 5 ст. 287 КАС України, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

За правилами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом першої інстанції вірно враховано, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця передбачають певні особливості вирішення відповідного спору, врегульовані ст. 287 КАС України.

Так, згідно із ч. 1 вказаної статті адміністративного процесуального законодавства учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених норм показав, що процесуальний порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби залежить від статусу суб`єкта оскарження у виконавчому провадженні, а також від органу, який видав виконавчий документ.

Судом першої інстанції з`ясовано, що предметом розгляду даної справи є зобов`язання органу державної виконавчої служби зняти арешт та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Віста», , накладеного постановою про арешт майна боржника серії АА № 266874 від 24.06.2010 року.

Тобто, позивач є учасником відповідного виконавчого провадження з виконання виконавчого документу.

Перевіряючи питання щодо належності даного спору адміністративному суду, суд першої інстанції врахував інформацію про те, що у Відділі перебували виконавчі провадження щодо позивача з примусового виконання вимог виконавчого документу №28/198-09-5273 Господарського суду Одеської області та по виконанню наказу Господарського суду Одеської області.

На підставі чого суд першої інстанції визначився, що арешт на майно позивача було накладено при виконанні виконавчого документа, виданого Господарським судом Одеської області, куди згідно із приписами ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 339 Господарського процесуального кодексу України і слід звернутись позивачу із даним позовом (заявою).

Натомість, судом першої інстанції не надано правової оцінки наведеним у позові обставинам, а також доданих до нього матеріалам, згідно яких позивачу 09.09.2020 року стало відомо про накладення Другим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) арешту на майно згідно записів обтяжень за №№6440241, 6440230, 6440213, 9983787.

За додатковою інформацією від державної виконавчої служби позивачу стало відомо, що накладення арешту на майно Товариства відбулось на підставі наказу Господарського суду Одеської області від 03.03.2010 року №28/198-09-5273.

21.10.2020 року позивач оплатив відповідну суму боргу, виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, у зв`язку із чим звернувся до виконавця із заявою про зняття арешту з майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

25.01.2021 року виконавцем повідомлено позивача про закінчення виконавчого провадження, зняття арештів, накладених при примусовому виконанні наказу Господарського суду Одеської області від 03.03.2010 року №28/198-09-5273, та вчинення інших дій щодо реєстрації припинення обтяжень. Разом з цим, виконавець повідомив, що вирішення питання щодо арешту майна боржника, накладеного на підставі постанови №АА 266874 від 24.06.2010 року, винесеної Другим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), унеможливлено через відсутність інформації про підстави накладення арешту.

На подальші звернення позивача Відділ повідомив про знищення вказаної постанови виконавця у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а також про неможливість точно ідентифікувати, за яким виконавчим документом та провадженням арешт було накладено.

Вказані обставини справи свідчать про відсутність точної формації про виконавчий документ, при примусовому виконанні якого винесено постанову №АА 266874 від 24.06.2010 року та зареєстровано обтяження в Реєстрі під №№6440213,9883787.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Наведеному суд першої інстанції правової оцінки в ухвалі не надав, у тому числі не вжив заходів щодо повного з`ясування обставин справи шляхом витребування усієї інформації та документів, які могли бути предметом доказування як підстав позову так і вірної кваліфікації юрисдикції спірних правовідносин.

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, не ґрунтується на повному з`ясуванні обставин справи, колегія суддів відмову суду у прийнятті позову до провадження вважає передчасною та такою, що не у повній мірі відповідає положенням п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Віста» задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 9 березня 2021 року скасувати.

Справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 29.04.2021 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло