Справа № 420/4476/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4476/21
УХВАЛА
30 квітня 2021 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Тернопільській області Північно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дубчак Марії Зіновіївни, за участю третьої особи Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Тернопільській області Північно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дубчак Марії Зіновіївни, за участю третьої особи Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.02.2021 у виконавчому провадженні №64113345, що винесена старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дубчак Марією Зіновіївною;
зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дубчак Марію Зіновіївну вжити заходи щодо виконання військовою частиною НОМЕР_1 виконавчого листа від 19.08.2020 року у справі №420/4097/20 в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року позовна заява була залишена без руху, а позивачу було надано строк на усунення недоліків, які необхідно було усунути шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Копія ухвали була отримана позивачем 09.04.2021 року.
Враховуючи, що копію ухвали від 29.03.2021 року позивач отримав 09.04.2021 року, 19.04.2021 року був останнім днем для усунення недоліків позовної заяви у строк, передбачений ухвалою від 29.03.2021 року.
В зазначений строк позивачем недоліки позовної заяви усунуто не було.
В період з 19.04.2021 року по 28.04.2021 року суддя перебував у відпустці.
Лише 28 квітня 2021 року позивачем до суду було подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначено, що зі спірною постановою позивач ознайомився 24.03.2021 року в особистому кабінеті на сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження. Оскільки позивач та його представник ознайомились з постановою про закінчення виконавчого провадження тільки 24.03.2021 року, а позовну заяву направлено до суду 26.03.2021 року, то строк звернення до суду не пропущено.
Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду суддя зазначає наступне.
Згідно з ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Так, згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати протиправними та скасувати постанову від 05.02.2021 року.
Позивач звернувся до суду з даним позовом 24.03.2021 року, у зв`язку з чим суд робить висновок, що позивач звернувся до суду з пропуском строку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України.
Надаючи оцінку доводам щодо наявності підстав для поновлення строку звернення до суду суддя зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Порівняльний аналіз дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Вказані висновки узгоджуються з висновками, наведеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року по справі №9901/141/20.
Позивач зазначає, що зі спірною постановою він ознайомився 24.03.2021 року в особистому кабінеті на сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження.
При цьому жодних доказів на підтвердження зазначених обставин позивач до суду не надає.
Крім того як зазначено в заяві про поновлення строку звернення до суду, позивач та його представник ознайомились з постановою про закінчення виконавчого провадження тільки 24.03.2021 року, а позовну заяву направлено до суду 26.03.2021 року.
Суд відхиляє зазначені доводи з огляду на той факт, що зазначений позов було подано до суду власноруч 24.03.2021 року і, відповідно до відомостей з автоматизованої системи документообігу суду, зареєстровано о 10 годині 12 хвилин.
Той факт, що позовна заява була подана до суду 24.03.2021 року о 10 годині 12 хвилин викликає у суду обґрунтовані сумніви щодо того, що позивач дізнався про порушення його прав саме 24.03.2021 року, з огляду на той факт, що для підготовки позовної заяви, оформлення документів, доданих до позовної заяви, виготовлення їх копій та доставку позовної заяви до суду потрібен був певний час, який логічно не узгоджується з тією обставиною, що позовна заява була зареєстрована 24.03.2021 року о 10 годині 12 хвилин.
Відтак, наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави суддя вважає суперечливими та неповажними.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (параграф 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).
За практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.
Жодних інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з позовом, позивачем не наведено, існування будь-яких перепон у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів не зазначено та судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
При таких обставинах, в силу положень п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України, враховуючи що позивачем не усунуто недоліки адміністративного позову у повному обсязі, позов слід повернути позивачу без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 169, 248, 294, 295 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Тернопільській області Північно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дубчак Марії Зіновіївни, за участю третьої особи Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови та зобов`язання вчинити дії повернути без розгляду.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук