Справа № 120/1950/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

29 квітня 2021 р. Справа № 120/1950/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Воронюк Віти Володимирівни,

представника позивача: Мацедонської Тетяни Олександрівни,

представника відповідача: Ходаковського Юрія Валентиновича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про встановлення судового контролю у справі:

за позовом: Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (, адреса: вул. Магістратська, 2, м. Вінниця, Вінницька область, 21050)

до: Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (, адреса: вул. Смоленська, 19, м. Київ, 03057)

про: визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі № 120/1950/20-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано з дати прийняття постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.11.2019 року № 2406 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 та 2 класів напруги на 2020 рік" в частині затвердження економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020 рік для Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на рівні 0,1153 (відносних одиниць). Зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснити перерахунок економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020 рік для Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" та розрахувати відповідно до затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.07.2017 року № 981 Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електроенергії, зі змінами внесеними постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 року № 1424. Зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснити перерахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на 2020 рік з урахуванням величини економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.12.2019 року № 2670 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Вінницяобленерго". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 24.11.2020 року.

26.02.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, оскільки станом на момент звернення до суду вказане рішення залишається невиконаним.

18.03.2021 року від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшли заперечення на клопотання позивача про встановлення судового контролю, відповідно до яких представник відповідача заперечує проти його задоволення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 року клопотання призначено до судового розгляду на 18.03.2021 року о 12 год. 00 хв. Розгляд клопотання, призначений на вказану дату відкладено на 05.04.2021 року на 12:00 год., у зв`язку з перебуванням судді Чернюк А.Ю. у відпустці, відповідно до наказу голови Вінницького окружного адміністративного суду № 043-В/к від 17.03.2021 року.

Разом з тим, слухання справи, призначене на 05.04.2021 року, знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності судді Чернюк А.Ю. з 29.03.2021 року.

Крім того, судове засідання призначене на 19.04.2021 року о 12 год. 00 хв. відкладено на 29.04.2021 року на 11 год. 00 хв. у зв`язку з надходженням відповідного клопотання представника позивача та бажанням сторін проводити розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що рішення суду у справі №120/1950/20-а набрало законної сили, проте відповідачем, всупереч приписам статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, залишається не виконаним, тому просив задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви позивача. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року. Так, вказана апеляційна скарга надійшла після набрання рішенням законної сили, але не виключається можливість поновлення пропущеного строку оскарження судом апеляційної інстанції, що в свою чергу може бути наслідком застосування положень частини 4 статті 300 КАС України в частині зупинення дії рішення суду.

Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин 1, 2 статті 55, частин 1, 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин першої та другої вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови, а саме - невиконання рішення суду.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, суд вважає за необхідне скористатися своїм правом щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, що об`єктивно сприятиме захисту прав позивача та призведе до встановлення дійсних причин невиконання судового рішення із застосуванням відповідних правових наслідків.

Суд також приймає до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в ухвалі від 20.06.2018 року у справі №800/592/17, а саме, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подано й задоволено судом вже після ухвалення рішення у справі. Таким чином, позивач не позбавлений можливості звернутися із клопотанням про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його не виконання.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги значимість виконання цього судового рішення для позивача та факт невиконання цього рішення відповідачем на час розгляду заяви, суд вважає, що наявні фактичні та правові підстави для задоволення заяви позивача, та вважає за необхідне встановити відповідачу місячний строк для подачі звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року по справі №120/1950/20 з дня постановлення цієї ухвали.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 382 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" про встановлення судового контролю задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року в адміністративній справі №120/1950/20.

Зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг подати до Вінницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року в адміністративній справі №120/1950/20 у місячний строк з дати прийняття цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 30.04.2021 року.

Суддя Чернюк Алла Юріївна