Справа № 755/16116/20
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Бойка Андрія Валерійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

установив:

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3319579 від 21.10.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що згідно наведеної постанови 21.10.2020 року о 17.00 годині по вулиці О. Теліги, 34/1 він керував автомобілем «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснив заїзд та рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху, та притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Однак, він не рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів, та зупинився лише на вимогу інспектора. Зазначив, що після його зупинки, відповідач вимагав від нього водійське посвідчення, реєстраційні документи на автомобіль, поліс страхування. На його запитання щодо причини зупинки не повідомляв, та отримавши документи вносив дані в свій планшет, а потім роздрукував постанову. Доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення не надав.

В судовому засіданні позивач підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Зауважив, що позивач сам казав про те, що рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів, так як мав намір здійснити поворот праворуч, однак, даний маневр не вчинив, він був зупинений після проїзду перехрестя.

До суду представник третьої особи не з`явився, подав пояснення, де просив відмовити в задоволенні позову, до яких додано диск із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного.

Даний позов подано до Дніпровського районного суду м. Києва 30.10.2020 року.

30.10.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Ухвалою від 06.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд у спрощеному позовному провадженні.

08.12.2020 року надійшов відзив на позовну заяву.

09.12.2020 року надійшли пояснення від представника Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

18.02.2021 року залучено третю особу.

17.03.2021 року від представника Департамент патрульної поліції Національної поліції України надійшов відеодоказ - диск.

Як убачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову Серії ЕАМ № 3319579 від 21.10.2020 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно наведеної постанови, ОСОБА_1 21.10.2020 року о 16:15 годині, керуючи автомобілем «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вулиці О. Теліги, 34/11, здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначену дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як установлено в суді на ОСОБА_1 складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху - рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначену дорожнім знаком 5.11.

По даній справі позивач посилається на те, що він не рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів, а здійснив зупинку на вимогу працівника поліції, а заїжджати та виїжджати з даної смуги заборон не має.

Пунктом 5.11 Правил дорожнього руху (дорожні знаки) визначено, що дорожній знак 5.11 - "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів". Смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Водію, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Згідно пункту 17.1 Правил дорожнього руху на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Відповідно до пункту 17.2 Правил дорожнього руху водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Стаття 21 Конституції України визначає, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно статті 22 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 1 Кодексу про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 8 особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 9 адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 122 передбачена адміністративна відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Стаття 245 Кодексу про адміністративні правопорушення визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 247 провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

З відеозапису нагрудної камери працівника поліції установлено, що позивач підтверджував свій рух по забороненій смузі, однак обґрунтовував свої дії тим, що мав намір здійснити поворот праворуч. Встановлено і те, що позивач не здійснював повороту, та був зупинений після нього. Дане свідчить про те, що позивач дійсно рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На підставі наведеного, суд вважає, що постанова є законною та не підлягає скасуванню.

В відзиві на позовну заяву відповідач просив вирішити питання щодо витрат на правову допомогу. Вивчивши надані відповідачем документи установлено, що ним сплачено 2 000,00 грн. за складання відзиву, клопотань, вивчення юридичної практики Верховного Суду, ознайомлення з позовною заявою. До відзиву дійсно було додано два клопотання, однак вони не розглядалися в суді, відповідач не просив їх роглядати. Враховуючи те, що Акт надання послуг не містить розбивки сум по виконаним роботам, суд позбавлений можливості вирахувати кошти за клопотання, які не підлягають стягненню, у зв`язку із чим відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Бойка Андрія Валерійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 30.04.2021 року.

Суддя: