Справа № 640/21490/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м. Київ № 640/21490/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом акціонерного товариства «Банк Форвард» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Банк Форвард» (надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови Відповідача від 19.11.2018 №610-ДП-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів у сумі 6800,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва (суддя Аблов Є.В.) від 24.12.2018 відкрито провадження у справі.

Відповідно до розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2019 №819 адміністративну справу №640/21490/18 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями та за результатом такого розподілу, передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Клименчук Н.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва (суддя Клименчук Н.М.) від 31.05.2019 справу прийнято до провадження.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що оскаржуваною постановою на Позивача накладено штраф за порушення абзацу 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в частині нерозміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії регулярної проміжної інформації за ІІ квартал 2018 року. Позивач вважає дану постанову протиправною, оскільки законодавством не встановлено строк для розміщення проміжної інформації.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому позов не визнано. Відповідачем зазначено про те, що в ході проведення контролюючого заходу встановлено ряд порушень позивачем вимог законодавства, що стало підставою для видання оскаржуваного розпорядження. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Відповідачем 25.10.2018 складено акт №507-ДП-Е про правопорушення на ринку цінних паперів, у якому зафіксовано порушення Позивачем абзацу 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в частині нерозміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії регулярної проміжної інформації за ІІ квартал 2018 року.

Відповідно до постанови від 16.10.2018 про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів Позивача запрошено на підписання акта та встановлено строк для надання письмових пояснень.

Постановою від 05.11.2018 про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів призначено до розгляду справу про правопорушення на ринку цінних паперів.

Уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні АТ «Банк Форвард» прийнято постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів №610-ДП-Е, якою за нерозміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії регулярної проміжної інформації за ІІ квартал 2018 року застосовано санкцію у вигляді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 грн.

Вважаючи дану постанову протиправною, Позивачем оскаржено її до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» державне регулювання ринку цінних паперів - це здійснення державою комплексу заходів з метою упорядкування контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та попередження зловживань та порушень у цій сфері.

Положеннями статті 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» встановлено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює державне регулювання ринку цінних паперів, комплексні заходи щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням, порушенням у цій сфері, а отже і органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій на ринку цінних паперів.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи. Комісія може делегувати надані їй повноваження центральному апарату і територіальним органам шляхом прийняття відповідного рішення в установленому порядку.

Статтею 12 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» встановлено, що уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка виявила факт вчинення юридичною особою правопорушення на ринку цінних паперів, складає акт, який разом з письмовими поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та пов`язаними з таким правопорушенням документами протягом п`яти робочих днів подає уповноваженій особі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка має право застосовувати санкцію за правопорушення на ринку цінних паперів.

Санкції застосовуються Головою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, членом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, уповноваженими Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку посадовими особами після розгляду документів, що підтверджують факт правопорушення.

Уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку приймає рішення про застосування санкції протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення. Рішення про застосування санкції оформлюється постановою, що надсилається юридичній особі, до якої застосовано санкцію.

Порядок та строки розгляду Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку справ про порушення громадянами, посадовими особами та юридичними особами вимог законодавства на ринку цінних паперів визначається Правилами розгляду справ про порушення вимоги законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 року №1470, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.11.2012 за №1855/22167 (надалі - Правила №1470).

Відповідно до пункту 4 Розділу І Правил №1470 завданням провадження у справах про правопорушення є своєчасне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законодавством, забезпечення виконання винесеного рішення, а також виявлення причин та умов, що сприяють учиненню правопорушень, і запобігання правопорушенням.

Згідно з пунктом 2 Розділу 4 Правил №1470 уповноваженою особою про вчинення правопорушення складається акт про правопорушення на ринку цінних паперів.

Про дату, час та місце складання акту про правопорушення на ринку цінних паперів особа, щодо якої порушено справу про правопорушення, повідомляється не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати складання акту.

Акт про правопорушення на ринку цінних паперів складається та підписується не пізніше двадцяти робочих днів з дати винесення постанови про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів.

Відповідно до пункту 4 Розділу 4 Правил №1470 уповноважена особа вирішує питання, передбачені у пункті 1 цього розділу, визначає дату розгляду справи про правопорушення та виносить постанову про це, яку надсилає юридичній особі, щодо якої порушено справу, не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Пунктом 1 розділу 6 Правил №1470 визначено, що справа про правопорушення щодо юридичної особи розглядається у присутності керівника та/або представника юридичної особи, яка притягується до відповідальності.

Пунктами 1, 3 розділу 7 Правил №1470 визначено, що розглянувши справу про правопорушення, уповноважена особа приймає рішення у справі. Рішення уповноваженої особи у справі оформлюється у вигляді постанови.

У справі про правопорушення уповноважена особа приймає одне з таких рішень:

1) про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів;

2) про закриття справи.

Уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку приймає рішення про застосування санкції протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення. Рішення про застосування санкції оформляється постановою, що надсилається юридичній особі, до якої застосовано санкцію.

У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за: нерозміщення, розміщення не в повному обсязі інформації та/або розміщення недостовірної інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ті самі дії, вчинені повторно протягом року - у розмірі від тисячі до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що при прийнятті постанови від 19.11.2018 №610-ДП-Е Відповідач діяв відповідно до процедури та у межах повноважень, визначених Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та Правилами №1470.

Відповідно до частини 8 статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону №2210- -VIII від 16.11.2017, що діяла на момент вчинення правопорушення), публічне акціонерне товариство, щодо акцій якого здійснено публічну пропозицію та/або акції якого допущені до торгів на фондовій біржі, а також банк зобов`язані розкривати інформацію відповідно до вимог цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону №3264-УІ від 21.04.2011) регулярна інформація про емітента - річна та квартальна звітна інформація про результати фінансово-господарської діяльності емітента, яка розкривається на фондовому ринку, в тому числі шляхом подання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону №2210-VIII від 16.11.2017, що діяла на момент вчинення правопорушення), регулярна інформація про емітента - річна та проміжна звітна інформація про результати фінансово-господарської діяльності емітента, яка розкривається на фондовому ринку, в тому числі шляхом подання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Тобто, обов`язок щодо розкриття регулярної проміжної інформації в Законі України «Про цінні папери та фондовий ринок» мав місце і на момент вчинення правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону №3264-УІ від 21.04.2011) звітним періодом для складання квартальної інформації про емітента є квартали поточного року.

Згідно із частиною 5 статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону №2210-VIII від 16.11.2017, що діяла на момент вчинення правопорушення), звітним періодом для складання проміжної інформації про емітента є квартал. Проміжна інформація про емітента складається станом на кінець останнього дня кварталу.

Отже, поняття квартальної інформації та поняття проміжної інформації є тотожними.

Відповідно до частини шостої статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону № 2210-УІІІ від 16.11.2017 року, що діяла на момент вчинення правопорушення), строки, порядок і форми розкриття регулярної /формації про емітента (річної та проміжної) і відомостей, що містяться у такій інформації встановлюються Національною комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка вживає заходів щодо розкриття зазначеної інформації.

Положенням про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого рішенням Комісії від 03.12.2013 №2826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2013 за №2180/24712 (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) встановлено, що регулярна квартальна інформація складається за підсумками кожного кварталу та відповідно до вимог цього Положення. Регулярна квартальна інформація згідно з цим Положенням розкривається у термін не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним кварталом.

Рішенням №243 від 19.04.2018 внесено зміни до Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого рішенням Комісії від 03.12.2013 №2826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2013 за №2180/24712. Відповідно до яких - проміжна (попередня назва - регулярна квартальна) інформація згідно з цим Положенням розкривається у термін не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним кварталом. Таким чином, строки розкриття проміжної (попередня назва - регулярна квартальна) за ІІ квартал 2018 року не змінились.

З огляду на вищезазначене, Позивач повинен був подати до Комісії інформацію до 30.07.2018. Проте, станом на 16.10.2018 АТ «Банк Форвард» не усунуло правопорушення.

Крім того, Відповідачем вказано на те, що на офіційному сайті Комісії розміщено інформацію стосовно порядку та обсягів розкриття емітентами цінних паперів проміжної інформації за І квартал 2018 року, а саме зазначено, що термін розкриття інформації за І квартал 2018 року - до 30.04.2018. Тобто, порядок та обсяг розкриття емітентами цінних паперів проміжної інформації за ІІ квартал 2018 року аналогічний, як при розкритті інформації за І квартал 2018 року, а саме: термін розкриття проміжної інформації за ІІ квартал 2018 року - до 30.07.2018.

Також Відповідачем надано копію сторінки електронної пошти Комісії, відповідно до якої Позивача повідомлено про внесені зміни в законодавство, що свідчить про обізнаність останнього про строки розкриття проміжної інформації.

В зв`язку із наведеним, суд не приймає до уваги доводи Позивача стосовно того, що про вказану інформацію Позивач повинен був бути повідомлений тільки винесеним відповідно до процедури нормативно-правовим актом.

Щодо рішення Конституційного суду України №1- рп/99 у справі №1-7/99 від 09.02.1999, на яке посилається Позивач, та положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, тобто стосується людини і громадянина (фізичної особи), суд зазначає, що Позивач є юридичною особою, тому не підпадає під регулювання вказаної статті, в зв`язку із цим вказані доводи суд не приймає до уваги.

Оскільки факт порушення Позивачем абзацу 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в частині неподання Комісії регулярної проміжної інформації за ІІ квартал 2018 року підтверджено матеріалами справи, судом не встановлено порушення Відповідачем порядку розгляду справи про порушення законодавства на ринку цінних паперів, що дозволяє суду дійти висновку, що Відповідач при прийнятті постанови від 19.11.2018 за №610-ДП-Е діяв в межах наданих повноважень, в порядок та спосіб, визначені діючим законодавством України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Банк Форвард» - відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: акціонерного товариства «Банк Форвард» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105).

Відповідач: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (, адреса: 01010, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 30).

Суддя Н.М. Клименчук