Справа № 120/5972/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 квітня 2021 р. Справа № 120/5972/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою щодо виплати допомоги на поховання його батька - ОСОБА_2 . Проте відповідач своїм листом від 30.07.2020 №3061-2898/Л-02/8-0200/20 відмовив у виплаті, оскільки в документах, які долучені до заяви, та які містяться в пенсійній справі померлого, виявлено розбіжності, а саме прізвище померлого, зазначене в свідоцтві про смерть, та відповідно згідно з паспортними даними відрізняється.

Позивач вважає, що в діях відповідача вбачається зайвий формалізм, що використовується виключно з метою позбавлення його гарантованого права на отримання допомоги по похованню померлого пенсіонера. В зв"язку з чим вважає відмову відповідача протиправною та звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 28.10.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач подав до суду заяву з додатками, відповідно до якої недоліки позовної заяви усунуто, в зв"язку з чим ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами та надано сторонам строк для подання заяв по суті спору. Також, даною ухвалою витребувано у ГУ ПФУ у Вінницькій області копію заяви позивача про виплату допомоги на поховання та всіх доданих документів.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зазначено, що позивач звернувся з питання виплати допомоги на поховання за померлого ОСОБА_2 . Оскільки, в наданих позивачем документах для виплати допомоги на поховання та документах, які містяться у матеріалах пенсійної справи, встановлені розбіжності, а саме: згідно паспортних даних зазначено прізвище " ОСОБА_3 ", тоді як у свідоцтві про смерть вказано прізвище " ОСОБА_3 ", підстави для виплати допомоги на поховання відсутні. Враховуючи викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

08.12.2020 відповідачем подано до суду копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 .

Разом з тим, витребуваних судом у ГУ ПФУ у Вінницькій області копії заяви позивача про виплату допомоги на поховання та всіх доданих документів відповідачем не надано.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві, вважає їх не обгрунтованими та таким, що не спростовують його вимоги, та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_2 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як отримувач пенсії.

В зв"язку зі смертю батька - ОСОБА_2 позивач в 2018 році звернувся до Головного управління ПФУ у Вінницькій області із заявою щодо виплати допомоги на поховання.

Факт смерті батька позивача підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , виданого Могилів-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 31.08.2018 року.

Листом від 12.10.2018 за №1785 Головне управління ПФУ у Вінницькій області у здійсненні виплати на поховання відмовило, з огляду на той факт, що при перегляді документів були виявленні розбіжності, а саме, в копії свідоцтва про смерть батька позивача невірно зазначено прізвище " ОСОБА_3 ", а згідно паспортних даних " ОСОБА_3 ".

В подальшому, позивач повторно подав до Головного управління ПФУ у Вінницькій області заяву щодо виплати допомоги на поховання його батька.

Листом від 30.07.2020 року за № 3061-2898/Л-02/8-0200/20 Головне управління ПФУ у Вінницькій області у здійсненні виплати на поховання відмовило, з огляду на той факт, що згідно паспортних даних зазначено прізвище " ОСОБА_3 ", тоді як у свідоцтві про смерть зазначено прізвище " ОСОБА_3 ".

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, та надаючи їм правову оцінку, суд виходить з наступного.

Пунктом 5.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 р., встановлено, що особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання та довідку про смерть пенсіонера або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382). У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) до соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.

Згідно з ст.53 Закону №1058 у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Положеннями п.4.2. розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

Відповідно до наявних матеріалів справи, за життя пенсія виплачувалась батьку позивача на прізвище згідно з паспортними даними ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 ).

В той же час, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видано на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд зауважує, що надані позивачем як докази документи, видані на ім"я його батька, свідчать про те, що прізвище його померлого батька в різних документах зазначалось і як ОСОБА_2 , і як ОСОБА_5 . Зокрема, прізвище ОСОБА_5 зазначено в свідоцтві про право власності на житло, в державному акті на право приватної власності на землю, в свідоцтві на спадщину за законом, посвідченні ветерана війни - учасника війни тощо.

Разом із тим, відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1083-m від 18.06.2020, який складено на підставі запиту позивача, зазначено, що з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах прізвищ через неврахування їх походження, через відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення прізвищ, під впливом їх російської вимови або під графічним впливом записів російською мовою. Зокрема, в українських документальних записах прізвищ поширені випадки відхилення від правил міжмовного (російсько-українського) відтворення прізвищ, в яких за орфографічними нормами пишемо або не пишемо апостроф. В інших документах прізвище зафіксовано відповідно до чинних стандартів або по-іншому, що зумовлює орфографічну відмінність в різних документах однієї особи або членів однієї родини. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами.

З урахуванням зазначеного прізвища ЛУБ`ЯНИЙ (паспорт, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, записи ОСОБА_1 ; свідоцтво про смерть, державний акт на право приватної власності на землю, записи ОСОБА_2 ; свідоцтво про право власності на житло, свідоцтво про право на спадщину за законом, запис ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ) та ЛУБЯНИЙ (копія паспорта, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, записи ОСОБА_2 ), а також рос. ЛУБЯНЫЙ (свідоцтво про народження, пенсійне посвідчення, записи російською мовою ОСОБА_2 ; свідоцтво про народження, записи російською мовою ОСОБА_6 , батько ОСОБА_2 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб, є ідентичними.

Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил і принципів українського правопису і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму. Згідно з чинними правилами (див. Український правопис, 2007, § 101, 6; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 311-321) нормативний запис прізвища українською мовою - Луб`яний / Луб`яна.

Отже суд робить висновок, що при перекладі прізвища померлого батька позивача було допущено орфографічні помилки, проте даний факт не позбавляє позивача права на отримання виплати на поховання.

Таким чином, суд доходить до висновку, що документи надані позивачем під час його звернення стосуються саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області як отримувач пенсії та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже відповідач відмовляючи в задоволенні заяви позивача про виплату допомоги на поховання діяв не на підставі та не у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№29979/04) виклав окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "доброго врядування". Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний та послідовний спосіб.

Відповідно до вимог п.п.3,4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити позивачу допомогу на поховання його батька - померлого пенсіонера ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з викладених вище мотивів та підстав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст. 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, і приходить до висновку про необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, викладену у листі № 3061-2898/Л-02/8-0200/20 від 30.07.2020 року, щодо виплати допомоги на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_9 за заявою ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання його батька - померлого пенсіонера ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна