Справа № 240/12090/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині відмови в перерахунку йому пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати (грошового забезпечення) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити йому перерахунок та виплату пенсії відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Житомирської області від 08.07.2020 за №18-519вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 13 грудня 2019 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 20 жовтня 2016 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % від суми місячного заробітку. Вказує, що 13.12.2019 Конституційний Суд України прийняв рішення №7-р(ІІ)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру» зі змінами, яким було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, визначеною в частині 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" підставою для проведення перерахунку пенсій є підвищення заробітної плати працівників прокуратури. Вказане підвищення відбулось 06.09.2017 після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури». Відтак, позивач вважає, що з 13.12.2019 він має право на перерахунок його пенсії на підставі довідки Прокуратури Житомирської області від 08.07.2020 №18-519вих-20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, визначеної відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657. Однак відповідач відмовив йому у здійсненні такого перерахунку, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
09 вересня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заперечувало проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Аргументуючи таку позицію відповідач зазначив, що частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в первинній редакції підлягає застосуванню лише після ухвалення рішення Конституційним Судом України від 13.12.2019. Натомість надана позивачем для перерахунку пенсії довідка Прокуратури Житомирської області від 08.07.2020 за №18-519вих-20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, видана станом на 06.09.2017, виходячи з умов (розміру складових частин заробітної плати прокурорів), визначених у постанові постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури». Крім того, відповідач вказує, що рішенням Конституційним Судом України від 13.12.2019 не визначено, які саме складові заробітної плати слід враховувати при видачі довідок для проведення перерахунку пенсій. Враховуючи вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просило відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.19-21).
Ухвалою від 10 березня 2021 року провадження у справі поновлено.
Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20 жовтня 2016 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.
09 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою (вх.№6492/2517), в якій просив здійснити перерахунок його пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» у відповідності до Постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» в розмірі 90 % від суми заробітної плати за відповідною посадою, зазначеної в довідці Прокуратури Житомирської області від 08.07.2020 №18-519вих.-20 (а.с.10).
Вказана відмову у здійсненні перерахунку пенсії стала підставою для звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
До 15.07.2015 особливості пенсійного забезпечення прокурорів визначалися статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ), згідно з якою:
прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (ч.1 ст. 50-1);
обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 50-1);
призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 17 ст. 50-1).
До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14.10.2014 ухвалено новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).
Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Отже, первісна редакція ч.2 ст. 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом норми щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:
частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України";
частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: " 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".
Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру", законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
Однак, впродовж 2015-2019 років Кабінет Міністрів України не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке:
визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
" 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" №657 від 30.08.2017.
Однак, за результатом розгляду заяви відповідачем прийнято оскаржуване рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії.
Відповідач вважає, що підстави для врахування заробітної плати за період до 13.12.2019, яка визначена у довідці про заробітну плату виданою прокуратурою Житомирської області для проведення перерахунку пенсії за вислугою років відсутні.
Вказане твердження, суд вважає безпідставним, оскільки Конституційний Суд України в рішенні від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII), яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, зазначив, що за приписами п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам.
Слід відмітити, що у зв`язку з підвищенням у вересні 2017 року заробітної плати працівників органів прокуратури згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка є діючою, у позивача виникло право на перерахунок пенсії, проте реалізація його права була поновлена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019.
Суд враховує, що ця справа є типовою, та відповідає ознакам викладеним у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020, що прийняте за результатом розгляду зразкової справи №560/2120/20 (Пз/9901/9/20).
В силу ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення по типовій справі, яке відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд повинен враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені в рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
У прийнятому рішенні від 14.09.2020 в зразковій справі №560/2120/20 (Пз/9901/9/20) Верховний Суд дійшов висновку, що на момент прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.
Крім того, Суд зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про "підвищення заробітної плати прокурорським працівникам" (п. 52-53 рішення від 14.09.2020).
Фактичною підставою для підвищення складових заробітної плати відповідних категорій працівників прокуратури є постанова КМУ від 30 серпня 2017 року №2657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала чинності з 6 вересня 2017 року і діє до сьогоднішнього дня, вказана норма є спеціальною умовою.
Саме з набранням чинності цієї постанови у пенсіонера органів прокуратури виникає право на перерахунок раніше призначеної йому пенсії. І це право не припиняється, а є таким, що триває та продовжує існувати як до моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України так і після нього аж до скасування (втрати чинності) цієї постанови, а реалізується це право шляхом подання пенсіонером відповідної заяви до органу Пенсійного Фонду України.
Суд звертає увагу, що протягом усього періоду дії норми ст.86 Закону №1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати.
Верховний Суд у постанові від 24.04.2019 року (справа №826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на Уряд.
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.
Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що особа, відповідно до статті 86 Закону №1697-VII, має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури на підставі довідки прокуратури, виданої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017.
Отже, враховуючи правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки Прокуратури Житомирської області від 08.07.2020 за №18-519вих-20, а відмова відповідача у цьому, є протиправною.
Крім того, слід зазначити, що надана позивачем довідка прокуратури Житомирської області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій складена на бланку органу прокуратури, містить обов`язкові реквізити (дату та вихідний номер), підписана посадовими особами, підпис яких скріплений гербовою печаткою.
Отже, відповідна довідка є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати працівника прокуратури за аналогічною посадою та саме на її підставі має бути проведений перерахунок пенсії позивача.
Водночас, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача проводити виплату пенсії у певній відсотковості (90 %) відсутні, адже перерахунок пенсійної виплати наразі взагалі не було проведено, а також спір щодо суми перерахованої пенсії на час розгляду справи відсутній.
При цьому у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені, не визнані або оспорювані права. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому, а на даний час права позивача в цій частині не порушені.
Щодо відсоткового розміру пенсії відносно заробітної плати Верховний Суд зазначив, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.
Відтак, питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Оскаржуваним рішення позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з мотивів, що частина 20 статті 86 Закону в первинній редакції підлягає застосуванню лише після ухвалення рішення Конституційним Судом України від 13.12.2019. Підстави для врахування заробітної плати за період до 13.12.2019, яка визначена у довідці про заробітну плату виданою прокуратурою Житомирської області для проведення перерахунку пенсії за вислугою років відсутні.
Відтак, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені, отже вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.
Оскільки частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13.12.2019, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки Прокуратури Житомирської області від 08.07.2020 №18-519вих-20, з урахуванням раніше проведених виплат.
При обранні способу захисту порушеного права, враховано правові висновки Великої Палати Верховного суду у зразковій справі.
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією від 29.07.2020 №77, наявною у матеріалах справи (а.с.11).
Враховуючи приписи ст. 139 КАС України, суд приходить до висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 гривень.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович