Справа № 520/15885/2020
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 р.Справа № 520/15885/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

представник позивача Антоняна М.І.,

представника відповідача Моїсеєнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.12.20 року по справі № 520/15885/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль М"

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Текстиль М" (далі по тексту позивач, ТОВ «Текстиль М») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби (далі по тексту відповідач, Слобожанська митниця), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА807000/2020/000940/2 від 14.05.2020;

- стягнути з Слобожанської митниці Держмитслужби (, 61003, м. Харків, вул. Короленка, 16-Б) за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ТОВ Текстиль М (ід. код юридичної особи 40811887 юридична адреса: 61010, м. Харків, вул. Греківська, буд. 25) судові витрати - судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/000940/2 від 14.05.2020 р.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тестиль М (61010, м. Харків, вул. Греківська, буд. 25, ) за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (, 61003, м. Харків, вул. Короленка, 16-Б) суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю Тесктиль М (місцезнаходження: 61010, м. Харків, вул. Греківська, буд. 25, ідентифікаційний код 40811887) зареєстроване юридичною особою 06.09.2016 р., номер запису за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 1 480 102 0000 070690.

23.03.2020 між SHAOXING PAWUKE IMPORT AND EXPORT CO., LTD., компанією, зареєстрованою в Китайській Народній Республіці, (далі - продавець), та ТОВ Текстиль М був укладений контракт № PWK20008 (далі - контракт), на продаж позивачу тканин в асортименті згідно інвойсу, власного виробництва (п. 1 контракту).

Відповідно до абз. 2 п. 1, абзаців 1 та 2 п. 2, абз. 1 п. 3 контракту продавець - SHAOXING PAWUKE IMPORT AND EXPORT CO., LTD. і ТОВ Текстиль М погодили, що кількість, вартість, умови поставки товару зазначаються окремо в інвойсі, а зміни умов можуть відбуватись шляхом укладення додаткових угод.

Загальна сума контракту становить 500 000, 00 дол. США (п`ятсот тисяч доларів США) (абз. 3. п. 2 контракту).

Додатковою угодою б/н від 25.03.2020 року до контракту сторони погодили та дійшли згоди, що продавець (SHAOXING PAWUKE IMPORT AND EXPORT CO., LTD.) сплачує морський фрахт та виставляє рахунок покупцю (ТОВ Текстиль М) на суму 2960,00 доларів США.

Відповідно абз. 3. п. 2 контракту, в редакції додаткової угоди б/н від 25.05.2020 р., Покупець (ТОВ Текстиль М) здійснює передоплату у розмірі 30% від загальної вартості товару, що поставляється. Решту суми покупець сплачує частинами після отримання товару протягом календарного року.

Згідно копії інвойсу № PWK20008 від 23.03.2020 р., копії пакувального листа № PWK20008 від 23.03.2020 р., комерційної пропозиції № PWK20008 від 23.03.2020 - 2262 рулонів тканини, вагою 25835 кг., довжиною 169002 м., загальною вартістю 68035,30 доларів США транспортуватиметься з м. Шанхай (Китай) до м. Одеса (Україна).

Крім того, відповідно інвойсу на транспортування № PWK 20008-FREIGHT від 25.03.2020 за транспортування тканини сплачується 2960,00 доларів США.

На виконання умов контракту позивачем контрагенту було сплачено згідно умов контракту попередню оплату вартості товару, що має бути поставленим в розмірі 30%, що становить 20410, 59 дол. США, що підтверджується копією платіжного доручення в іноземній валюті № 13 від 28.04.2020 року.

Платіжним дорученням в іноземній валюті № 14 від 29.05.2020 року ТОВ Текстиль М перерахувало контрагенту за поставлений товар 21000, 00 дол. США.

Згідно копії платіжного доручення № 15 від 24.06.2020 року ТОВ Текстиль М перерахувало контрагенту за транспортування тканини 2960,00 доларів США.

Таким чином, на адресу ТОВ Текстиль М 14.05.2020 надійшли тканина текстильна синтетична полотняного переплетення, виготовлена з комплексних синтетичних текстурованих поліефірних ниток на 100%, вибивна з надрукованим малюнком, без покриття та просочення, в рулонах шириною 220 (+/- 10) см., поверхнева щільність 55г / м2 (+/- 10% ) Арт. 55G 49679 погонних метрів., 109293,80м2; тканина текстильна синтетична полотняного переплетення, виготовлена з комплексних синтетичних текстурованих поліефірних синтетичних текстурованих поліефірних ниток на 100%, вибивна з надрукованим малюнком, без покриття та просочення, в рулонах шириною 220 (+/- 10) см. поверхнева щільність 75г / м2 (+/- 10% ) Арт. 75G 75848 погонних метрів., 166865,60 м2; тканина текстильна синтетична полотняного переплетення, виготовлена з комплексних синтетичних текстурованих поліефірних синтетичних текстурованих поліефірних ниток на 100%, вибивна з надрукованим малюнком, без покриття та просочення, в рулонах шириною 240 (+/- 10) см. поверхнева щільність 60г / м2 (+/- 10% ) Арт. 60G 18792 погонних метрів, 45100,80 м2; тканина текстильна синтетична полотняного переплетення, виготовлена з комплексних синтетичних текстурованих поліефірних синтетичних текстурованих поліефірних ниток на 100%, вибивна з надрукованим малюнком, без покриття та просочення, в рулонах шириною 220 (+/- 10) см. поверхнева щільність 80г / м2 (+/- 10% ) Арт. 80G 24683 погонних метрів., 54302,60 м2 товарна позиція 540754 відповідно до діючої на момент укладення договору Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

ТОВ Текстиль М 14.05.2020 до Слобожанської митниці Держмитслужби подано тимчасову митну декларацію ІМ 40 ДЕ №UA807200/2020/007451, у графі 31 якої зазначено товар, митна вартість якого склала 68035,30 доларів США. Умови поставки FOB м. Одеса, і митна вартість була визначена із застосуванням основного методу за ціною договору (контракту).

На підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу подано митну декларацію MД IM40ДЕ №UA807200/2020/07451 від 14.05.2020, за якою було відмовлено у випуску товарів.

Разом з митною декларацією декларантом були надані наступні документи, зазначені в графі 44 вказаної ВМД:

за кодом 0003 - сертифікат якості від 23.03.2020 р.;

за кодом 0271 - пакувальний лист від 23.03.2020 р.;

за кодом 0380 - рахунок - фактура (інвойс) від 23.03.2020 р. № PWK 20008;

за кодом 0705 - коносамент від 26.03.2020 № EGLV 65;

за кодом 0730 - товарно-транспортна накладна від 12.05.2020 №759;

за кодом 0861 - сертифікат про походження товару від 08.04.2020 №20С3306А3832/00004;

за кодом 3001 - банківський платіжний документ №13 від 28.04.2020 №03/09/20;

за кодом 3007 - документ, що підтверджує вартість перевезення від 25.03.2020 № PWK 20008FREGНТ;

за кодом 4100 - зовнішньоекономічний договір (контракт) від 23.03.2020 № PWK 20008;

за кодом 9000 - сертифікат від 15.04.2020 р.;

за кодом 9610 - експортна декларація від 23.03.2020 р.

Розглянувши документи, подані ТОВ Текстиль М для підтвердження заявленої в тимчасовій митній декларації ІМ 40 ДЕ №UA807200/2020/007451 від 14.05.2020 митної вартості товарів, митний орган направив ТОВ Текстиль М електронне повідомлення, у якому зазначив, що під час контролю правильності визначення митної вартості було встановлено, що документи містять розбіжності, зменшилась фактурна вартість, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, зокрема у графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що під час процедури консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі, на підставі п. 5 ст. 55 та п. 4 ст. 57 Митного кодексу України, необґрунтовано не визнано заявлену Позивачем митну вартість товару із зазначенням наступних причин:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв`язку з тим, надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з ненаданням декларантом додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України;

2) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на ідентичні товари;

3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари;

4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України;- відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;

5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України;- прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. Наявна в митного органу інформація: MD UA 807200/2020/4416 14/03/2020. Вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МКУ, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом вплинули на таке коригування. Коригування митної вартості здійснено у відповідності до ст. 64 МКУ та Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом ДФС України від 11.09.2015 р. № 689 з проведеним в разі необхідності коригуванням передбаченим у Главі 9 МКУ товару №1 складає 3,51 дол. США/кг.

Посилаючись на положення статей 53, 54 МК України митний орган витребував від ТОВ Текстиль М наступні додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованих товарів:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення з перекладом та з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію, надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь на повідомлення митниці декларантом ТОВ Гранд Вінд 14.05.2020 було надіслано листа наступного змісту: На теперішній час надати додаткові документи немає можливості. Прошу видати рішення про коригування митної вартості товарів по МД №UА807200/2020/007451 від 14.05.2020 на рівні визначеному митним органом.

14.05.2020 року митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості товару за першим методом (за ціною угоди) та керуючись статтями 54, 55, 64 МКУ прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2020/000940/2 за другорядним методом (резервним методом).

Товар був оформлений у митному відношенні у вільне використання по МД № UА807200/2020/007468 від 14.05.2020 р. з використанням права декларанта на випуск товару у вільний обіг шляхом надання гарантій.

29.05.2020 року ТОВ Текстиль М звернулось до Українського національного комітету Міжнародної торгової палати, у відповідь на який, за № 67 від 05.06.2020 року, позивачу надано лист - підтвердження відповідності експортних митних декларацій та інших документів на товари, які імпортуються з КНР.

ТОВ Текстиль М листом №2020-09/07 від 09.07.2020 до митниці надано додаткові документи:

1. Копія МД ІМ40ДЕ №ЕІА807200/2020/007468 від 14.05.2020;

2. Зовнішньоекономічний контракт № РWК20008 від 23.03.2020 (копія);

3. Інвойс № РWК20008 від 23.03.2020 (копія);

4. Пакувальний лист № РWК20008 від 23.03.2020 (копія);

5. Комерційна пропозиція № РWК20008 від 23.03.2020 (копія);

6. Інвойс на транспортування № РWК20008-FREIGНТ від 25.03.2020 (копія);

7. Платіжне доручення в іноземній валюті №13 від 28.04.2020 (копія);

8. Платіжне доручення в іноземній валюті №14 від 29.05.2020 (копія);

9. Платіжне доручення в іноземній валюті №15 від 24.06.2020 (копія);

10. Додаткова угода до контракту № РWК20008 від 25.05.2020;

11. Сертифікат підтвердження інвойсу Китайською ТПП №203306В0/003176 від 15.04.2020. (копія);

12. Лист підтвердження відповідності експортних митних декларацій та інших документів на товари, які імпортуються з КНР №67 від 05.06.2020 (копія);

13. Експортна декларація країни відправника (копія).

Розглянувши зазначені документи, митний орган зазначив, що подані додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товарів.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та недоведеності відповідачем в ході судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом також - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частин 1 та 2 статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За приписами частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За частиною 5 статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з матеріалів справи, митному органу позивачем надані документи, які передбачені ст. 53 МК України, що містять дані, на підставі яких кількість і ціна партії товару повністю ідентифікуються.

Посадовою особою митниці проведено процедуру консультації між митницею та декларантом з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів шляхом надіслання електронного повідомлення засвідченого ЄЦП інспектора, що відповідачем не заперечується.

Проте, повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митним органом не обґрунтовано вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Відповідачем не наведено жодних обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів, зокрема, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.

В свою чергу, відповідач не довів, що подані відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України декларантом документи, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Окремо колегія суддів зазначає, що визначення митної вартості товару лише виходячи з відомостей з одного джерела, не є достатнім обґрунтуванням визначення вартості товару, а застосування цінової інформації щодо імпортних операцій ЄАІС ДФС України МД № 807200/2020/004416 від 14.03.2020 не відповідає вимогам чинного законодавства, що відповідає правовим висновкам Верховного Суду, сформованим у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 820/1982/17.

Як вбачається з рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807200/2020/007451 від 14.05.2020 відповідачем здійснено коригування митної вартості товару за другорядним методом резервним, відповідно до ст. 64 Митного кодексу України.

Проте, факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що за відсутності документів, які б пояснили сумніви митного органу, відповідач не мав достатніх та обґрунтованих підстав для невизнання митної вартості товару за ціною договору, враховуючи таке.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Судовим розглядом установлено, що позивачем разом із митною декларацією було надано документи, необхідні для митного оформлення.

Проте, митним органом не зазначено, які саме розбіжності мають подані документи, чи яких відомостей не вистачає, або які наявні ознаки підробки документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Докази того, що у позивача існували такі обставини чи розбіжності відповідачем не надано.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що висновки у рішенні про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом є необґрунтованими, оскільки наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішення про визначення митної вартості товарів на підставі поданих документів.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість, позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого митницею рішення. Разом з тим, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/000940/2 від 14.05.2020 р.

Доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, зміст апеляційної скарги, яка частково дублює відзив на позовну заяву, поданий до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення відповідачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, а відтак, підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 77 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 року по справі № 520/15885/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 29.04.2021 року