Справа № 160/10294/20
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 квітня 2021 року

Київ

справа №160/10294/20

адміністративне провадження №К/9901/14722/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Данилевич Н.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.

перевірив касаційну скаргу Державного бюро розслідувань на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 160/10294/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань (далі - відповідач-1), Виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Соколова Олександра Володимировича (далі - відповідач-2), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (далі - відповідач-3) про визнання неправомірними дій, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

23 квітня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (надіслано засобами поштового зв`язку 22.04.2021).

Позивач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом в якому, з урахуванням клопотань про зміну предмету позову, просить:

- Визнати дії виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Соколова Олександра Володимировича, направлені на звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава - неправомірними;

- Визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 14.07.2020 року № 93 ДСК «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на 2020 рік»;

- Визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 13.08.2020 року № 514-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава;

- Визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 20.08.2020 року № 531-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава;

- Визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 13.10.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава;

- Поновити ОСОБА_1 на посаді, що є рівнозначною посаді першого заступника територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, а за відсутності такої посади на іншій рівнозначній посаді в цьому (або іншому) державному органі;

- Стягнути з Державного бюро розслідувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.10.2020 по дату винесення судового рішення..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, яке було залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державного бюро розслідувань від 13.08.2020 року № 514-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державного бюро розслідувань від 20.08.2020 року № 531-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

Визнано протиправним та скасувано наказ Державного бюро розслідувань від 13.10.2020 року № 616-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді, що є рівнозначною посаді першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

Стягнуто з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 42 224,56 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Державного бюро розслідувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 552,40 грн.

Оскаржуючи оспорювані судові рішення скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування положень частини 3 та 4 статті 9-1, та частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), а також положень частини 4 статті 40 та частини 6 статті 49-2 КЗпП України (в редакції після внесення змін Законом України від 12.12.2019 за №378-ІХ).

Таким чином, скаржник у касаційній скарзі обґрунтував наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідачем зазначено, що вона подана також на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у справах №903/199/17, №756/5243/17, №922/51/20 щодо застосування до спірних правовідносин Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Разом з тим, скаржником не зазначено, яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суд апеляційної інстанції неправильно застосував, щодо питання застосування якої було зроблено висновок Верховним Судом, та не обґрунтував у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Крім того, спірні правовідносини у справі, що розглядається та у справах №903/199/17, №756/5243/17, №922/51/20 не є тотожними.

Так, предметом розгляду у справах №922/51/20, №903/199/17 було стягнення з Фізичних осіб-підприємців збитків/ основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат. У справі №922/51/20 Верховним Судом, враховуючи вимоги господарського процесуального законодавства та здійснивши аналіз положень законодавства, зокрема, статей 73, 77, 91, 96 ГПК України, було зроблено висновок, що подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. У справі №903/199/17 Верховним Судом було зроблено висновок, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано у листах, телеграмах, повідомленнях тощо, якими обмінялися сторони, наприклад, за допомогою засобів електронного зв`язку і при цьому, спосіб обміну, з огляду на приписи статті 627 Цивільного кодексу України визначається сторонами.

Предметом розгляду справи №756/5243/17 є поновлення провідного інженера-технолога цеху приймання виноматеріалів та ферментації ПрАТ «КЗШВ «Столичний» на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Разом з тим, Верховним Судом у цій справі взагалі не надавалась оцінка приписам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини у справах №903/199/17, №756/5243/17, №922/51/20 не є подібними зі справою, що розглядається, отже скаржником не доведено передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що вказані обставини підлягають перевірці, а тому наявні обставини для відкриття касаційного провадження у вказаній справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Разом з касаційною скаргою відповідачем подано клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Проте, як убачається з вимог пункту 4 частини першої статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державного бюро розслідувань на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 160/10294/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань (далі - відповідач-1), Виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Соколова Олександра Володимировича (далі - відповідач-2), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (далі - відповідач-3) про визнання неправомірними дій, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Витребувати із Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/10294/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань (далі - відповідач-1), Виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Соколова Олександра Володимировича (далі - відповідач-2), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (далі - відповідач-3) про визнання неправомірними дій, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Встановити строк для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судових рішень - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.Е. Мацедонська

Н.В. Шевцова