Справа № 640/20311/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним дії Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а саме працівників приймальні Київради з земельних питань, яка фізично знаходиться в адмінбудівлі Департаменту, дії яких полягають у відмові прийняти документи (клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) у адвоката ОСОБА_2 як представника ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення її недоліків, шляхом зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду із доданням відповідних доказів на їх підтвердження та подання пояснень щодо підстав звернення до суду з даним позовом та обґрунтування порушеного права ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилаючись на положення частини 3 Розділу VI КАС України апелянт наголошує, що суд поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Скаржник зазначає, що 12 березня 2020 року рішенням Уряду в країні було запроваджено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), що спричинило часткове або повне зупинення роботи органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів усіх інстанцій, підприємств, установ, організацій та безпосередньо відділень поштового зв`язку (які працювали в позаштатному режимі або взагалі були зачинені). Останній строк для подачі позовної заяви до суду припадав на 15.06.2020 року, однак позивач, як і все населення України, перебував на карантині. Через вищезазначений факт позивач був позбавлений можливості вчасно подати позовну заяву до суду.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до підпунктів 3, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частин 1, 5 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частиною 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції дійшов висновку про неповажність зазначених позивачем причин пропуску строку, оскільки строк звернення до суду був продовжений на строк дії карантину в період з 12.03.2020 року по 06.08.2020 року. Проте, до суду з даним позовом адвокат ОСОБА_2 звернувся 28.08.2020 року.

Поруч з цим, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції зазначив, що з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, вбачається, що спірні правовідносини не пов`язані із захистом порушеного права ОСОБА_1 , а виникли між ОСОБА_2 та Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у зв`язку з чим судом було запропоновано позивачу надати пояснення щодо підстав звернення до суду з даним позовом та обґрунтування порушеного права ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими з огляду на наступне.

У зв`язку з оголошенням карантину згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» законодавцем було внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та доповнено пункт 3 Прикінцевих положень останнього нормою, за якою, зокрема, строк звернення до адміністративного суду продовжується на час дії карантину.

У подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон №731-IX), який набрав чинності 17.07.2020 року, було викладено пункт 3 Прикінцевих положень КАС України в наступній редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.».

Разом з тим, пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону №731-ІХ передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Зважаючи на приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-IX, продовжений на час дії карантину строк звернення до суду сплинув 06 серпня 2020 року.

Однак, до суду з даним позовом адвокат ОСОБА_2 звернувся 28 серпня 2020 року.

Колегія суддів враховує, що відповідно до положень частини 3 розділу VI КАС України (у редакції чинній на момент подання позовної заяви), на які посилається апелянт, суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що вказані вище норми самі собою не можуть бути безумовною підставою для поновлення процесуального строку на звернення до суду, оскільки заявник повинен аргументувати те, які карантинні заходи та в який саме спосіб завадили йому звернутися до суду з відповідною заявою протягом строку, визначеного законом, а суд, в свою чергу, має надати безпосередню оцінку поважності цих причин.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 лютого 2021 року у справі №640/10199/19.

В даному випадку, як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі, заявник не обґрунтував які саме обмеження, запроваджені у зв`язку з карантином та яким чином такі завадили останньому вчасно звернутися до суду із позовною заявою.

Колегія суддів відхиляє загальні посилання апелянта на те, що запровадження карантину спричинило часткове або повне зупинення роботи, зокрема, судів усіх інстанцій та відділень поштового зв`язку, оскільки по-перше, в розрізі спірного проміжку часу, така інформація об`єктивно не відповідає дійсності, по-друге, всупереч вимогам частини 1 статті 77 КАС України, такі доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Стосовно порушеного права позивача колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 9 частини 5 статті 160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень в позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, з позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що спірні правовідносини виникли щодо неприйняття Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у адвоката ОСОБА_2, який звернувся в інтересах ОСОБА_1 , проекту землеустрою. Разом з тим, підставою для неприйняття визначено не підтвердження у ОСОБА_2 права на заняття адвокатською діяльністю.

Обґрунтування позовної заяви зводяться до того, що через конфлікт між Радою адвокатів міста Києва (м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, 2й поверх), головою якої є ОСОБА_3 , та Радою адвокатів міста Києва (м. Київ, вул. Білоруська, 30), головою якої є ОСОБА_4 , який виник у 2016 році, адвокати які отримали свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю за підписом ОСОБА_4 не відображаються у Єдиному реєстрі адвокатів України, що, на переконання представника позивача, не може впливати на можливість здійснення такими адвокатами своєї діяльності.

Як зазначено в позовній заяві, працівниками приймальні Київської міської ради з земельних питань, які є посадовими особами Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) по відношенню до адвоката ОСОБА_2 було вчинено неоднакове застосування норм права щодо наявності повноважень на представництво інтересів позивача та визнання або невизнання ОСОБА_2 адвокатом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху та необхідності надання позивачем пояснень щодо підстав звернення до суду з даним позовом та обґрунтування порушеного права саме ОСОБА_1 .

Колегія суддів також звертає увагу, що в апеляційній скарзі представник позивача жодним чином не спростовує такі висновки суду попередньої інстанції.

З огляду на наведені вище обставини, суд апеляційної інстанції вважає що судом першої інстанції правомірно та обґрунтовано залишено позовну заяву без руху. При цьому, позивачу було надано час усунути вказані недоліки.

Згідно наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про залишення позовної заяви без руху адвокат ОСОБА_2 отримав 01 жовтня 2020 року.

Однак, станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали (21 грудня 2020 року), позивач не усунув недоліки позовної заяви, які стали підставою для залишення її без руху, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав.

В свою чергу, за приписами пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, окружним адміністративним судом правомірно повернуто позовну заяву на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Разом з цим, у відповідності до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя О.М.Оксененко