Справа № 420/1837/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1837/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020 рік, як судді Березівського районного суду Одеської області; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення за 2020 рік у розмірі посадового окладу судді Березівського районного суду Одеської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Указом Президента України «Про призначення суддів» № 320/2020 від 14.08.2020 його призначено на посаду судді Березівського районного суду Одеської області. Наказом в.о. голови Березівського районного суду Одеської області № 7-ос від 25.08.2020 ОСОБА_1 зараховано до штату Березівського районного суду Одеської області. Наказом голови Березівського районного суду Одеської області № 10-в від 18.11.2020 ОСОБА_1 надано частину основної щорічної відпустки за період роботи з 25.08.2020 по 25.08.2021 тривалістю один календарний день, а саме 27.11.2020, з наданням допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. 24.11.2020 до Березівського районного суду Одеської області надійшов лист ТУ ДСА України в Одеській області від 24.11.2020 № 5-3397/20, в якому ТУ ДСА з посиланням на ст. 51 Бюджетного кодексу України, п. 11 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228, листи Міністерства соціальної політики України від 21.07.2015 № 409/13/116-15, від 19.09.2017 № 2416/0/101-17 та від 27.05.2019 № 73/0/205-19, просило внести зміни до наказу від 18.11.2020 № 10-в в частині надання матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу та скасувати його. 24.11.2020 до Березівського районного суду Одеської області надійшов лист ТУ ДСА України в Одеській області від 24.11.2020 № 5-3397/20, в якому ТУ ДСА з посиланням на ст. 51 Бюджетного кодексу України, п. 11 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228, листи Міністерства соціальної політики України від 21.07.2015 № 409/13/116-15, від 19.09.2017 № 2416/0/101-17 та від 27.05.2019 № 73/0/205-19, просило внести зміни до наказу від 18.11.2020 № 10-в в частині надання матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу та скасувати його. Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення за 2020 р. ОСОБА_1 , як судді Березівського районного суду Одеської області, ТУ ДСА України в Одеській області не нарахована та не виплачена, позивач звернувся до адміністративного суду за судовим захистом. Позивач посилається на гарантії незалежності суддів в спірному питанні та вважає, що бездіяльність відповідача звуженням його матеріальних гарантій. Так, ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Отже позивач, як особа, яка має статус судді, має законні правомірні очікування на отримання гарантованої матеріальної допомоги на оздоровлення, яка є частиною суддівської винагороди.

Ухвалою судді від 15.02.21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02.03.21 до суду засобами електронного зв`язку та 03.03.21 засобами поштового зв`язку від ТУ ДСА України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що Міністерством соціальної політики України стосовно виплати матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам у своїх листах від 21.07.2015 № 409/13/116-15, від 19.09.2017 № 2416/0/101-17 та від 27.05.2019 № 73/0/205-19 зазначено, що фінансування здійснюється з бюджету та під час формування фонду оплати праці на відповідний бюджетний рік для кожного працівника передбачається одна допомога для оздоровлення, яка є гарантованою виплатою один раз на рік під час надання щорічної відпустки за відповідний робочий рік. Відповідно до довідки Львівського апеляційного суду від 25.08.2020 № 05.60/31/2020 вбачається, що у 2020 р. ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу відповідно до ст.57 Закону України «Про державну службу». З огляду на викладене виплата допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки працівника можлива лише один раз на рік. Таким правом позивач скористався, що підтверджується відомостями з довідки Львівського апеляційного суду від 25.08.2020 № 05.60/31/2020. Виплата ще однієї допомоги на оздоровлення в 2020 р. законодавством не передбачена. Отже у Територіального управління, як розпорядника коштів нижчого рівня, відсутні правові підстави для виконання наказу Березівського районного суду Одеської області від 18.11.2020 № 10-в «Про надання частини щорічної основної відпустки ОСОБА_1 » в частині виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, що в даному випадку призвело б до нецільового використання бюджетних коштів та порушень бюджетного законодавства.

Відповідь на відзив від позивача до суду не надійшла.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Указом Президента України «Про призначення суддів» № 320/2020 від 14.08.2020 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Березівського районного суду Одеської області.

Наказом в.о. голови Березівського районного суду Одеської області № 7-ос від 25.08.2020 ОСОБА_1 зараховано до штату Березівського районного суду Одеської області.

11.11.2020 ОСОБА_1 звернувся із завою до голови Березівського районного суду Одеської області про надання йому частини основної щорічної відпустки тривалістю в один день, а саме 27.11.20 з виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Наказом голови Березівського районного суду Одеської області № 10-в від 18.11.2020 ОСОБА_1 надано частину основної щорічної відпустки за період роботи з 25.08.2020 по 25.08.2021 тривалістю один календарний день, а саме 27.11.2020, з наданням допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

24.11.2020 до Березівського районного суду Одеської області надійшов лист ТУ ДСА України в Одеській області від 24.11.2020 № 5-3397/20, в якому ТУ ДСА з посиланням на ст. 51 Бюджетного кодексу України, п. 11 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228, листи Міністерства соціальної політики України від 21.07.2015 № 409/13/116-15, від 19.09.2017 № 2416/0/101-17 та від 27.05.2019 № 73/0/205-19, просило внести зміни до наказу від 18.11.2020 № 10-в в частині надання матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу та скасувати його.

Зважаючи на те, що на момент подачі адміністративного позову матеріальна допомога на оздоровлення за 2020 р. ОСОБА_1 , як судді Березівського районного суду Одеської області, ТУ ДСА України в Одеській області не нарахована та не виплачена, позивач звернувся до адміністративного суду за судовим захистом.

Зі змісту відзиву ТУ ДСА в Одеській області на адміністративний позов вбачається, що відповідно до довідки Львівського апеляційного суду від 25.08.2020 року №05.60/31/2020 у 2020 році ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу відповідно до ст.57 Закону України «Про державну службу».

Відповідачем враховано позицію Міністерства соціальної політики України стосовно виплати матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам, викладу в листах від 21.07.2015 № 409/13/116-15, від 19.09.2017 № 2416/0/101-17 та від 27.05.2019 № 73/0/205-19, згідно з якою фінансування здійснюється з бюджету та під час формування фонду оплати праці на відповідний бюджетний рік для кожного працівника передбачається одна допомога для оздоровлення, яка є гарантованою виплатою один раз на рік під час надання щорічної відпустки за відповідний робочий рік.

З огляду на викладене, правова позиція ТУ ДСА України в Одеській області, зводиться до того, що виплата допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки працівника можлива лише один раз на рік і, оскільки таким правом позивач скористався, що підтверджується відомостями з довідки Львівського апеляційного суду від 25.08.2020 року №05.60/31/2020, виплата ще однієї допомоги на оздоровлення в 2020 році законодавством не передбачена.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про відпустки» щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. Невикористану частину щорічної відпустки має бути надано працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка.

Аналогічні положення містять частини шоста, сьома статті 79 Кодексу законів про працю України.

Так, виплата матеріальної допомоги для оздоровлення під час щорічної відпустки є соціальною гарантією судді, закріпленою на законодавчому рівні спеціальним Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні.

У рішенні від 11.03.2020 № 4-р/2020 у справі № 1-304/2019 (7155/19), в якій розглянуто конституційне подання Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019 № 193-IX, «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 № 1798-VIII, Конституційний Суд висловив позицію, що однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів; встановлена система гарантій незалежності суддів не є їхнім особистим привілеєм; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; суддівська винагорода є гарантією незалежності судді та невід`ємною складовою його статусу; зменшення органом законодавчої влади розміру посадового окладу судді призводить до зменшення розміру суддівської винагороди, що, у свою чергу, є посяганням на гарантію незалежності судді у виді матеріального забезпечення та передумовою впливу як на суддю, так і на судову владу в цілому.

Отже, виплати, передбачені статтею 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є однією з гарантій незалежності судді. При цьому єдиною необхідною умовою для виплати судді допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу, визначеного Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який є спеціальним нормативно-правовим актом, є надання судді щорічної оплачуваної відпустки. Закон не містить будь-яких виключень з цього правила.

Як встановлено судом, згідно довідки Львівського апеляційного суду від 25.08.2020 № 05.60./31/2020 позивачу, як начальнику відділу служби судових розпорядників, виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення.

Правовий статус працівників служби (керівника служби, старшого судового розпорядника, судового розпорядника) визначається Законом України "Про державну службу" з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Так, матеріальна допомога для оздоровлення є гарантованою виплатою працівникові служби судових розпорядників, тобто особі з іншим статусом, аніж суддя, що виплачується в порядку та у розмірі, встановленому Законом України «Про державну службу», сфера дії якого, в силу п. 12 ч. 3 ст. 3 цього Закону, не поширюється на суддів.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність обов`язку виплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2020 рік в розмірі посадового окладу судді з посиланням на отримання ним до його призначення на посаду судді грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати, як працівника служби судових розпорядників.

Згідно статті 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідно до частини четвертої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Частинами першою, четвертою статті 48 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Згідно частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Таким чином, при підготовці бюджетного запиту та подальшого затвердження кошторису враховується виплата однієї допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки судді на відповідний рік відповідно до статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Так, наказом голови Березівського районного суду Одеської області № 10-в від 18.11.2020 ОСОБА_1 надано частину основної щорічної відпустки за період роботи з 25.08.2020 по 25.08.2021 тривалістю один календарний день, а саме 27.11.2020, з наданням допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Зазначений наказ не скасований та є чинним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 набув право на виплату допомоги на оздоровлення за 2020 рік в розмірі посадового окладу судді на підставі статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у зв`язку з чим, не нарахувавши та не виплативши позивачу допомогу на оздоровлення за 2020 рік, відповідач діяв не у спосіб, визначений Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати сторонами не понесені.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2; ), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65001, м. Одеса, вул. Садова, 1-А; ), про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020 рік.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області нарахувати та виплатити судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2020 рік у розмірі посадового окладу судді Березівського районного суду Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк