Справа № 640/2726/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м. Київ № 640/2726/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю

секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового

провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доКомісії з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

15.02.2019 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Комісії з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову Комісії з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України, щодо участі ОСОБА_1 у конкурсі на заміщення посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України»;

- зобов`язати Комісію з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України, встановити належні терміни проведення конкурсу на заміщення посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» відповідно до наказу МОЗ України від 19.11.2018 № 2120 «Про оголошення та проведення конкурсу на зайняття посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» з метою забезпечення участі ОСОБА_1 у конкурсі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказує, що 19.11.2018 МОЗ України було видано наказ № 2120 «Про оголошення та проведення конкурсу на зайняття посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», згідно якого Комісія оприлюднила 23.11.2018 оголошення наступного змісту: «Міністерство охорони здоров`я України оголошує конкурс на заміщення посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Враховуючи дану інформацію, позивачка 17.01.2019 надала увесь пакет необхідних документів для участі у конкурсі на вказану посаду.

Однак, на початку лютого 2019 року ОСОБА_1 отримала лист № 11.3-16/266/П-582/1141 від 31.01.2019 за підписом Державного секретаря МОЗ України Янчука А., який є одночасно і головою Комісії, про те, що конкурсна комісія прийняла рішення про відхилення кандидатури позивачки та неподання її на розгляд колективу наукових працівників ДП «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» для участі у виборах на посаду директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» у зв`язку з невідповідністю вимогам, встановленим частиною третьою статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», а саме відсутністю стажу роботи на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників не менше як 10 років.

На думку ОСОБА_1 , відповідна відмова є незаконною, а окреслене рішення протиправним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Патратій О.В .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2019 відкрито провадження у справі № 640/2726/19 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін.

19.04.2019 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» кандидат на посаду керівника державної наукової установи має вільно володіти державною мовою, мати науковий ступінь доктора наук або доктора філософії і стаж роботи на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників не менш як 10 років. Власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган може (можуть) установити додаткові кваліфікаційні та інші вимоги до кандидата на посаду керівника державної наукової установи, що випливають із специфіки діяльності цієї установи. На засіданні Комісії 29.01.2019 після розкриття пакету документів, наданих претендентом на заміщення вакантної посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» прийнято рішення про відхилення кандидатури ОСОБА_1 та не подання її на розгляд працівників Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (протокол № 1 від 29.01.2019); таке рішення Комісії мотивоване тим, що пакет документів не відповідає вимогам, які встановлені ч. 3 ст. 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», а саме не містить підтверджуючих документів щодо перебування претендента на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників не менш як 10 років; одночасно, Комісією прийняте рішення про оголошення повторного конкурсу на посаду директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», отже позивач може взяти участь у повторному конкурсі.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 04.09.2019 № 1167 справу № 640/2726/19 передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справу було передано судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2019 справу № 640/2726/19 прийнято суддею Пащенком С.К. до свого провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику сторін та проведення судового засідання.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19.11.2018 Міністерством охорони здоров`я України видано наказ № 2120 «Про оголошення та проведення конкурсу на зайняття посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», яким оголошено конкурс на зайняття посади директора ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії МОЗ України».

Оголошення про проведення вказаного конкурсу опубліковано в газеті «Голос України» від 23.11.2018 № 222 (6977).

17.01.2019 ОСОБА_1 звернулась до Міністерства охорони здоров`я України із заявою про її допуск до участі у конкурсі на зайняття посади директора ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії МОЗ України».

Протоколом засідання Комісії з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління МОЗ України, від 29.01.2019 № 1 ухвалено відхилити кандидатуру ОСОБА_1 та не подавати її на розгляд зборів колективу наукових працівників ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії МОЗ України», оскільки під час розгляду документів ОСОБА_1 було встановлено, що у неї відсутній стаж роботи на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників.

Листом від 31.01.2019 № 11.3-16/266/П-582/1141-86 повідомлено ОСОБА_1 , що Комісією з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління МОЗ України, прийняте рішення щодо відхилення кандидатури ОСОБА_1 та неподання її на розгляд зборів колективу наукових працівників ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії МОЗ України».

Не погоджуючись із висновками Комісії, ОСОБА_1 звернулася з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 розділу І Статуту Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 07.08.2018 № 1462, Держава установа «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» є державною науково-дослідною установою яка виконує наукові дослідження і розробки в галузі психіатрії, заснованою на державній власності, що належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України і є підзвітною йому.

Відповідно до п. 2 розділу І Статуту Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 07.08.2018 № 1462, Інститут є державною бюджетною неприбутковою установою, уповноваженим органом управління якою є Міністерство охорони здоров`я України.

Правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку у сфері наукової і науково-технічної діяльності, умови для провадження наукової і науково-технічної діяльності, задоволення потреб суспільства і держави у технологічному розвитку шляхом взаємодії освіти, науки, бізнесу та влади регламентовані Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» керівник державної наукової установи обирається шляхом таємного голосування на зборах колективу наукових працівників цієї установи на строк до п`яти років у межах строку, визначеного статутом (положенням) державної наукової установи, з правом бути переобраним і призначається на посаду власником (власниками) наукової установи або уповноваженим ним (ними) органом, або засновником у порядку, передбаченому цим Законом і статутом (положенням) державної наукової установи.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган зобов`язаний (зобов`язані) оголосити конкурс на заміщення посади керівника державної наукової установи не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка обіймає цю посаду. У разі дострокового припинення повноважень керівника державної наукової установи конкурс оголошується протягом тижня з дня утворення вакансії.

Власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган протягом двох місяців з дня оголошення конкурсу на посаду керівника державної наукової установи приймає (приймають) пропозиції щодо претендентів на посаду керівника державної наукової установи і протягом 20 календарних днів з дня закінчення строку подання документів на заміщення вакантної посади вносить (вносять) кандидатури претендентів, які відповідають вимогам цього Закону та встановленим власником (власниками) додатковим вимогам, на розгляд зборів колективу наукових працівників державної наукової установи.

Особливості обрання керівника державної наукової установи незалежно від її підпорядкування визначаються Методичними рекомендаціями щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998.

Відповідно до п. 2 Методичних рекомендацій щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998, керівник державної наукової установи обирається шляхом таємного голосування на зборах колективу штатних наукових працівників державної наукової установи на строк до п`яти років у межах строку, визначеного статутом (положенням) державної наукової установи, з правом бути переобраним і призначається на посаду власником (власниками) наукової установи або уповноваженим ним (ними) органом, або засновником у порядку, передбаченому Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і статутом (положенням) державної наукової установи.

Відповідно до п. 5 Методичних рекомендацій щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998, процедура обрання керівника проводиться у три етапи: оголошення конкурсу та прийом документів від претендентів на посаду керівника; підготовка виборів; проведення виборів.

В силу положень п. 6 Методичних рекомендацій щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998, конкурс оголошується уповноваженим органом управління.

Відповідно до п. 7 Методичних рекомендацій щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998, уповноважений орган управління не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає посаду керівника, або протягом тижня з дня утворення вакансії опубліковує в офіційному друкованому виданні оголошення про проведення конкурсу з одночасним розміщенням його на своєму веб-сайті (за наявності), офіційному веб-сайті органу, до сфери управління якого він належить (у віданні якого перебуває), та інформує про це МОН.

Уповноважений орган управління може оприлюднювати таке оголошення також в інших друкованих засобах масової інформації.

Так, як вбачається із матеріалів справи, Міністерство охорони здоров`я як уповноважений орган правління Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» 19.11.2018 оголосило конкурс на заміщення посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» та призначило вибори керівника на 12.02.2019.

Як встановлено судом вище, оголошення про проведення вказаного конкурсу опубліковано в газеті «Голос України» від 23.11.2018 № 222 (6977).

Відповідно до п. 10 Методичних рекомендацій щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998, претенденти подають для участі у конкурсі такі документи: заяву про участь у конкурсі на ім`я керівника уповноваженого органу управління, в якій зазначається інформація про застосування або незастосування до претендента обмежень, установлених частиною третьою статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»; особовий листок з обліку кадрів з фотографією розміром 3 х 4 сантиметри; автобіографію; копії документів про вищу освіту, науковий ступінь та вчене звання; довідку про проходження попереднього (періодичного) психіатричного огляду, яка видається відповідно до Порядку проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2000 р. № 1465 (Офіційний вісник України, 2000 р., № 39, ст. 1656); довідку про наявність або відсутність судимості; інформаційну довідку з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення; копію паспорта, засвідчену претендентом; копію трудової книжки; письмову згоду на обробку персональних даних.

Уповноважений орган управління може установити додаткові кваліфікаційні та інші вимоги до претендента на посаду керівника державної наукової установи, що випливають із специфіки діяльності державної наукової установи.

Відповідно до п. 11 Методичних рекомендацій щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998, прийом документів претендентів здійснюється уповноваженим органом управління протягом двох місяців з дня опублікування оголошення про проведення конкурсу.

Документи, подані претендентами після закінчення встановленого строку, не розглядаються та повертаються особам, які їх подали.

Так, як вбачається з матеріалів справи, оголошення про проведення конкурсу було опубліковане 23.11.2018, отже, строк подачі документів встановлюється з 23.11.2018 по 23.01.2019.

Заяву про участь у конкурсі з необхідними, на думку позивача, документами було подано 17.01.2019, що є поданням у межах встановленого строку.

Пунктом 12 Методичних рекомендацій щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998, передбачено, що уповноважений орган управління проводить перевірку відповідності претендентів вимогам до керівника, встановленим частиною третьою статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», додатковим вимогам, установленим уповноваженим органом управління, і протягом 20 календарних днів з дати завершення строку подання претендентами документів подає перелік претендентів на посаду керівника, які відповідають зазначеним вимогам, на розгляд зборів колективу наукових працівників державної наукової установи.

Як вже зазначалося судом вище, протоколом засідання Комісії з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління МОЗ України, від 29.01.2019 № 1 ухвалено відхилити кандидатуру ОСОБА_1 та не подавати її на розгляд зборів колективу наукових працівників ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії МОЗ України», оскільки під час розгляду документів ОСОБА_1 було встановлено, що у неї відсутній стаж роботи на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників.

Відповідно до п. 13 Методичних рекомендацій щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998, уповноважений орган управління письмово повідомляє усім претендентам, які своєчасно подали документи для участі в конкурсі, про прийняте рішення щодо їх кандидатур не пізніше ніж протягом десяти календарних днів з дати закінчення строку подання претендентами документів.

На виконання зазначеного положення Міністерство охорони здоров`я України повідомило ОСОБА_1 листом від 31.01.2019 № 11.3-16/266/П-582/1141-86 про те, що Комісією з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління МОЗ України, прийняте рішення щодо відхилення кандидатури ОСОБА_1 та неподання її на розгляд зборів колективу наукових працівників ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії МОЗ України».

Щодо правових підстав для відхилення кандидатури позивача та не подання її на розгляд зборів колективу наукових працівників ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії МОЗ України», то суд зазначає наступне.

Так, підставою для відхилення кандидатури ОСОБА_1 на посаду директора Державної установи Науково-дослідний інститут психіатрії МОЗ України» стала відсутність необхідного стажу на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» кандидат на посаду керівника державної наукової установи має вільно володіти державною мовою, мати науковий ступінь доктора наук або доктора філософії і стаж роботи на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників не менш як 10 років. Власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган може (можуть) установити додаткові кваліфікаційні та інші вимоги до кандидата на посаду керівника державної наукової установи, що випливають із специфіки діяльності цієї установи.

Отже, обов`язковою умовою, якою має володіти кандидат на посаду керівника державної наукової установи, є стаж роботи на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників не менш як 10 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» до наукових працівників належать також особи, які мають науковий ступінь і працюють за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей за галузями наук, за якою присуджено науковий ступінь.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» основні посади науково-педагогічних працівників університетів, академій, інститутів визначаються відповідно до Закону України «Про вищу освіту».

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» до стажу наукової роботи зараховується час роботи на посадах науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів, визначених у Законі України «Про вищу освіту»; час роботи осіб, які мають науковий ступінь, за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі науки, за якою присуджено науковий ступінь, з дня зайняття посади за цією спеціальністю.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, диплом кандидата наук НОМЕР_1 було видано ОСОБА_1 відповідно до рішення Вищої атестаційної комісії України від 21.05.2003 (протокол № 8-09/5). ОСОБА_1 було присуджено науковий ступінь кандидата медичних наук зі спеціальності психіатрія.

У матеріалах справи наявна довідка № 1836/2 від 07.11.2012, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працювала за сумісництвом у Донецькому національному медичному університеті ім. М. Горького на посаді асистента (0,25 ставки) на кафедрі психіатрії, психотерапії, медпсихології і наркології у таких періодах: з 14.10.2004 по 30.06.2005, з 01.09.2005 по 30.06.2006, з 01.09.2006 по 30.06.2007. Отже, стаж позивача за посадою асистента складає 2 роки 4 місяці 17 днів.

Як вбачається із довідки від 17.01.2019 № 12/5-90 про підтвердження стажу науково-педагогічної роботи, ОСОБА_1 працювала в Національний медичній академії післядипломної освіти імені П.Л. Шупика у такі періоди: з 03.03.2008 по 31.12.2008, з 23.03.2009 по 04.04.2009, з 08.06.2009 по 20.06.2009, з 28.09.2009 по 10.10.2009, з 25.11.2009 по 08.12.2009, з 25.01.2010 по 06.02.2010, з 23.09.2010 по 07.10.2010, з 23.11.2010 по 07.12.2010, з 25.01.2011 по 08.02.2011, з 14.03.2011 по 28.03.2011, з 30.05.2011 по 14.06.2011, з 19.09.2011 по 03.10.2011, з 01.02.2012 по 30.06.2012, з 02.01.2013 по 30.06.2013, з 01.11.2013 по 31.12.2013. Отже, науково-педагогічний стаж позивача у НМАПО імені П.Л. Шупика складає 2 роки 3 місяці 5 днів.

Як вбачається із записів № 22, № 23 трудової книжки позивача НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 01.09.2007 по 06.04.2008 займала посаду заступника головного лікаря з організаційно-методичної роботи у Міському психоневрологічному диспансері м. Донецька. Стаж за цією посадою складає 7 місяців 9 днів.

Як вбачається із записів № 24, № 25 трудової книжки позивача НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 07.04.2008 по 01.11.2012 займала посаду головного лікаря у Комунальному лікувально-профілактичному закладі «Міська психоневрологічна лікарня № 2 м. Донецька». Стаж за цією посадою складає 4 роки 7 місяців 1 день.

Як вбачається із записів № 26, № 28, № 30 трудової книжки позивача НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 02.11.2012 по 05.11.2018 займала посаду директора в Українському науково-дослідному інституті соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України. Стаж складає 6 років 0 місяців 4 дні.

Як видно із запису № 31 трудової книжки позивача НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 06.11.2018 по дату подачі документів для участі у конкурсі (17.01.2018) займала посаду завідувача відділу у Державній установі «Науково-дослідний інститут психіатрії МОЗ України». Стаж складає 2 місяці 12 днів.

З огляду на викладені підрахунки, суд акцентує увагу на тому, що науковий та науково-педагогічний стаж ОСОБА_1 складає в сукупності більше 10 років, а тому суд не вбачає порушень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» в частині необхідного стажу претендента на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників.

До того ж, суд підкреслює, що факт наявності необхідного наукового та науково-педагогічного стажу у ОСОБА_1 підтверджено і Інститутом законодавства Верховної Ради України у листі № 22/19-1-20 від 15.01.2019, у якому зазначено, що стаж роботи на посадах наукового працівника та (або) науково-педагогічного працівника у ОСОБА_1 станом на 15.01.2019 складає 13 років 9 місяців 10 днів.

Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до переконання, що позовна вимога позивача про визнання протиправною та скасування відмови Комісії з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України, щодо участі ОСОБА_1 у конкурсі на заміщення посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Комісії встановити належні терміни проведення конкурсу на заміщення посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» з метою забезпечення участі ОСОБА_1 у конкурсі, то суд зазначає таке.

Як вже зазначалося судом вище, відповідно до п. п. 6-8 Методичних рекомендацій щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998, конкурс оголошується уповноваженим органом управління.

Уповноважений орган управління не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає посаду керівника, або протягом тижня з дня утворення вакансії опубліковує в офіційному друкованому виданні оголошення про проведення конкурсу з одночасним розміщенням його на своєму веб-сайті (за наявності), офіційному веб-сайті органу, до сфери управління якого він належить (у віданні якого перебуває), та інформує про це МОН.

Уповноважений орган управління може оприлюднювати таке оголошення також в інших друкованих засобах масової інформації.

Оголошення про проведення конкурсу містить: повне найменування державної наукової установи; інформацію про строк подання претендентами документів, перелік яких зазначений у пункті 10 цих Методичних рекомендацій; адресу, за якою здійснюється прийом документів; контактну інформацію (номер телефону, адресу електронної пошти); інформацію про дату проведення виборів.

Відповідно до п. 3 розділу VII Статуту Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 07.08.2018 № 1462, обрання, призначення та звільнення з посади Директора Інституту здійснюється в наступному порядку: уповноважений орган управління зобов`язаний оголосити конкурс на заміщення посади Директора Інституту не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту Директора Інституту.

Оскільки відповідно до п. 2 розділу I Статуту Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 07.08.2018 № 1462, Інститут є державною бюджетною неприбутковою установою, уповноваженим органом управління якою є Міністерство охорони здоров`я України, то Комісія з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України, не уповноважена на оголошення конкурсу та визначення його строків.

З огляду на таке, позовна вимога про зобов`язання Комісії встановити належні терміни проведення конкурсу на заміщення посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» з метою забезпечення участі ОСОБА_1 у конкурсі задоволенню не підлягає.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що завданням судочинства є вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушеного права.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із квитанції № 0.0..1 від 15.02.2019, позивачем за подачу позову до Окружного адміністративного суду м. Києва було сплачено судовий збір у розмірі 1 536,80 грн.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, то відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати відмову Комісії з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України, (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7) щодо участі ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) у конкурсі на заміщення посади директора Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комісії з розгляду документів претендентів на посади керівників державних наукових установ, які належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України, (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7) шляхом їх безспірного списання на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко