Справа № 300/86/21
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/86/21 пров. № А/857/5993/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Іщук Л. П., Шевчук С.М.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі № 300/86/21 (головуючий суддя Остапюк С. В., м. Івано-Франківськ) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2021 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України, що полягають у відмові скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України скласти і надати йому та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 грудня 2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру його пенсії.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також вказано, що з дня набрання чинності судовими рішеннями у справі за № 826/3858/18 та 826/12704/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно з Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, та виникло право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою за № 988 у відповідності до вимог статтей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а не проведення органом пенсійного фонду такого перерахунку є неправомірним.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 11.12.2020 ОСОБА_1 звернуся до відповідача із заявою про надіслання йому та до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення рівнозначної посаді станом на 19 листопада 2019 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 грудня 2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії, рівнозначній моїй посаді.

Листом Міністерства внутрішніх справ України № Ш-25932/22 від 22.12.2020, позивачу відмовлено у задоволенні його заяви.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб запроваджують дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: за статтею 43 даного Закону у випадку призначення пенсії вперше та за статтею 63 цього ж Закону у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.

Статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено порядок обчислення розміру пенсії у разі її призначення вперше і саме у цій процедурі базовою розрахунковою величиною є виплати (як винагорода за працю), одержані особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення самого працівника (службовця) - власна винагорода особи за працю).

Натомість, статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено порядок обчислення розміру вже призначеної пенсії шляхом її перерахунку у залежності від тих виплат (як винагорода за працю), котрі одержані третьою сторонньою особою - іншим працівником, який обіймає цю ж саму чи прирівняну посаду (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення іншого працівника - діючого службовця за аналогічною (прирівняною) посадою - винагорода третьої сторонньої особи за працю).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18, де вказано, що процедури призначення пенсії (стаття 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб) та перерахунку пенсії (статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб) є різними як за змістом, так і за механізмом проведення.

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, приводом для проведення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення загального характеру, виданого суб`єктом владних повноважень, наділеним правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", за якою відбулось збільшення розміру грошового забезпечення військовослужбовців (далі Постанова №704), яка набрала чинності з 01.03.2018р.

Саме з 01.03.2018 громадянин категорії військовослужбовець у відставці набув суб`єктивне право на перерахунок розміру раніше призначеної пенсії з урахуванням приписів Порядку №45 та постанови №704.

Проте, 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103), пунктами 1 і 2 якої установлено правило перерахунку пенсії виходячи з таких складових як: оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним) званням, відсоткова надбавка за вислугу років, а датою перерахунку було визначено 01.01.2018.

Тобто положеннями пунктів 1 і 2 Постанови №103 була надана ретроспективна дія у часі приписам Постанови №704.

Одночасно Постановою №103 були внесені зміни і до пункту 5 Порядку №45, унаслідок чого під час перерахунку пенсій мали використовуватись такі види грошового забезпечення, як: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років.

За правилами частини 2 статті 265 та частини 1 статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України пункти 1 і 2 Постанови №103 діяли у період часу з 28.02.2018 та до 05.03.2019 (як до моменту набрання законної сили судовими рішеннями по справі №826/3858/18) і були обов`язковими до виконання усіма суб`єктами права як чинне рішення Уряду України нормативного характеру.

Утрата чинності пунктами 1 і 2 Постанови №103 з 05.03.2019 у силу статтей 255, 265, 325 Кодексу адміністративного судочинства України означає, що саме з указаної календарної дати відбулись зміни у правовому регулюванні правовідносин з приводу перерахунку раніше призначеної пенсії військовослужбовцям у відставці.

Викладене узгоджується з останньою у часі правовою позицією постанови Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №2540/2873/18.

Проте, положення пунктів 1 і 2 Постанови №103 є незастосовними відносно позивача, позаяк стосуються виключно військовослужбовців у відставці, зокрема і пенсіонерів за лінією Міністерства оборони України (тобто військовослужбовців у відставці), а позивач є пенсіонером за лінією Міністерства внутрішніх справ України (тобто співробітником органів внутрішніх справ у відставці).

Тому і положення пунктів 1 та 2 Постанови від 21.02.2018 за №103, і наслідки втрати чинності цими положеннями у зв`язку з набранням чинності рішенням суду по справі №826/3858/18 не мають для позивача жодного юридичного значення.

Колегія суддів зазначає, що на позивача поширювалась дія пункту 3 Постанови від 21.02.2018 №103, котра не містила жодних обмежувальних приписів стосовно розрахункової бази обчислення грошового забезпечення діючого публічного службовця у цілях перерахунку розміру раніше призначених пенсій.

Тому і втрата чинності пункту 3 Постанови від 21.02.2018р. №103, і наслідки втрати чинності цими положеннями у зв`язку з набранням чинності рішенням суду по справі №826/12704/18 не мають для позивача жодного юридичного значення, адже не спричиняють виникнення нової (збільшеної) розрахункової бази для перерахунку пенсії.

На відміну від приписів статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у процедурі перерахунку пенсії на підставі статті 63 вказаного Закону юридичне значення мають виключно показники структурних елементів грошового забезпечення діючого публічного службовця (тобто структура винагороди третьої сторонньої особи).

Натомість, можливість збереження показників власної структури грошового забезпечення пенсіонера (як за видами платежів, так і за їх відсотковим розміром) положеннями статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не передбачена.

У силу правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у зразковій справі №240/6263/18 (пз/9901/19, провадження №11-366заі19) з приводу застосування статтей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (затверджено постановою КМУ від 13.02.2008 №45, (далі Порядок №45), постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103: 1) пенсійний орган має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак не має права самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку; 2) політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення проведення якої на підставі пункту 3 статті 116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України; 3) за практикою Європейського суду з прав людини дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях (рішення у справі Вілліс проти Сполученого Королівства, заява № 36042/97). Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю (див. рішення від 21 лютого 1997 року у справі Ван Раалте проти Нідерландів) (пункти 48 - 49 рішення від 07 листопада 2013 року у справі Пічкур проти України, заява № 10441/06); 4) чинним законодавством по-різному визначені вимоги для первинного обчислення пенсії та вимоги щодо перерахунку раніше призначених пенсій, а тому такі вимоги можуть вважатися виправданою, обґрунтованою та справедливою підставою різниці при вирішенні питання щодо первинного обчислення розміру пенсії та перерахунку раніше призначеної пенсії; 5) дії пенсійного органу відповідають законодавству, чинному на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, а саме: Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у, Постанові №103, Порядку №45. До того ж такий підхід до застосування вказаних правових норм не є дискримінаційним та не порушує принцип рівності перед законом.

Окрім того, суд бере до уваги правовий висновок постанови Верховного Суду від 12.03.2018 у зразковій справі №812/2196/17-а, згідно з яким застосування статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виключає можливість включення до показника грошової величини бази обчислення розміру пенсії у цілях перерахунку раніше запроваджених платежів (виплат), котрі не одержуються діючим службовцем.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі № 300/86/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Л. П. Іщук
С. М. Шевчук