Справа № 420/4706/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4706/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області, про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №63640965 від 01.12.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з оскаржуваної постанови вбачається, що державним виконавцем було зазначено адресу боржника: АДРЕСА_1 , що розташована в адміністративно-територіальній одиниці Суворовського району м. Одеси.

Однак, як підтверджується відомостями у паспорті позивача, його зареєстрованим місцем проживання з 20.05.2014 р. є інша адреса, а саме: АДРЕСА_2 , розташована в адміністративно-територіальній одиниці - Приморський район м. Одеси.

За вказаною в постанові адресою позивач не мешкає і не зареєстрований.

Позивач вказав, що Закон №1404-VІІІ визначає вимоги (критерії) до місця відкриття виконавчого провадження. При цьому, право державного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується адміністративно-територіальною одиницею (районом), на території якого відповідний відділ ДВС здійснює свою діяльність.

Таким чином, якщо місце проживання, перебування боржника фізичної особи або місце знаходження майна боржника розташовано в іншій адміністративно-територіальній одиниці (районі), ніж той, на який поширюються повноваження відповідного відділу ДВС, то він не має права приймати до виконання відповідні виконавчі документи та відкривати виконавче провадження. У такому випадку виконавчий документ повертається стягувачу державним виконавцем без прийняття його до виконання як такий, що пред`явлений не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Позивач зазначив, що будь-яких доказів, які б підтверджували його проживання або наявність майна у Суворовському районі м. Одеси ані стягувачем, ані державним виконавцем не одержано.

Таким чином, матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо проживання/перебування позивача за вказаною в оскаржуваній постанові адресою, або наявності у нього там майна, що не надавало виконавцю підстави прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження з його примусового виконання.

Позивач зазначив, що вказана у постанові чи заяві стягувача інформація про проживання боржника не може слугувати достатньою та достовірною підставою для відкриття виконавчого провадження без перевірки виконавцем інформації щодо проживання боржника, на час вчинення відкриття виконавчого провадження, адже, у протилежному б випадку допускалася можливість зазначення стягувачем будь-якої адреси боржника (не підтвердженої доказами) задля штучної зміни місця її виконання.

Ухвалою судді від 05.04.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.04.2021 року на 15 год. 30 хв.

Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області, яким виконавчий документ подавався до виконання.

У судове засідання, призначене на 12.04.2021 року на 15 год. 30 хв., усі учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином з урахуванням приписів ст.268 КАС України.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності у письмовому провадженні, інші учасники справи про причини неявки суд не сповістили.

За таких обставин, відповідно до приписів ч.3 ст.268, ч.9 ст.205 КАС України суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час вирішення справи судом з`ясовано, що позивач не сплатив судовий збір за звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 15.04.2021 року встановлено позивачу для усунення недоліків позову 5-денний строк з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що виявлений недолік має бути усунутий шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 908 грн.

21.04.2021 року електронною поштою від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про звільнення від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

У період з 21.04.2021 року по 28 квітня 2021 року включно суддя-доповідач по справі перебував на лікарняному. Тому вищевказану заяву позивача суддя отримав 29.04.2021 року.

Ухвалою від 30.04.2021 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору та продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

12.04.2021 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У запереченнях відповідач зазначив, що до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження за постановою у справі про адміністративне правопорушення ЕАМ№3020745 від 23.08.2020 року, виданою командиром взводу старшим лейтенантом поліції Кравченком Юрієм Павловичем, 1 батальйон 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області, про стягнення з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , штрафу у подвійному розмірі 510 грн.

01.12.2020 року старшим державним виконавцем Кравченко Я.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63640965.

Відповідач вказав, що у заяві стягувача та постанові Управління патрульної поліції Одеської області від 23.08.2020 за №ЕАМ 3020745 адресою боржника вказано АДРЕСА_3 .

Оскільки у заяві стягувача про примусове виконання рішення та виконавчому документі зазначена одна й та сама адреса: АДРЕСА_3 , додаткового підтвердження до заяви про відкриття виконавчого провадження, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби - не потребує.

Третя особа пояснень щодо позову чи відзиву не подала.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що постановою Управління патрульної поліції в Одеській області серії ЕАМ №3020745 від 23.08.2020 року на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, накладено штраф у сумі 255 грн., суму якого збільшено до 510 грн. у зв`язку із несплатою вказаного штрафу самостійно протягом 15 днів. У пункті 4 вказаної постанови адресою особи, щодо якої розглядається справа, є: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10, 36).

17.11.2020 року Управління патрульної поліції в Одеській області звернулося до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про примусове стягнення з позивача штрафу в розмірі 510 грн. У даній заяві місцем проживання боржника зазначено: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 35).

Старшим державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кравченко Я.О. за результатом розгляду вищезазначених матеріалів 01.12.2020 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №63640965 з примусового виконання постанови Управління патрульної поліції в Одеській області серії ЕАМ №3020745 від 23.08.2020 року про стягнення з позивача штрафу в розмірі 510 грн. на користь держави (а.с. 11).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі за текстом - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 6 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно ч.3 ст.4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Відповідно до пункту 10 ч.4 ст.4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 2 ст.12 вказаного Закону визначено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону № 1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802 (далі за текстом - Інструкція № 512/5), зокрема, передбачено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця.

Обидві сторони справи посилаються на вказаний пункт Інструкції № 512/5, однак позивач не звертає увагу на ту обставину, що даною нормою передбачена необхідність додання стягувачем до заяви про примусове виконання рішення документа, який підтверджує, що адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби лише у випадку пред`явлення виконавчого документа до органу ДВС за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі.

У даному ж випадку у заяві стягувача про примусове виконання та у виконавчому документі (постанові Управління патрульної поліції Одеської області від 23.08.2020 року серії ЕАМ №3020745) зазначена одна й та сама адреса боржника: АДРЕСА_3 (а.с. 8-10, 35, 36).

Тому суд погоджується з доводами відповідача, що у державного виконавця були відсутні підстави вимагати від Управління патрульної поліції в Одеській області додаткові документи на підтвердження адреси проживання боржника.

При цьому суд враховує, що частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно частини 4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: зокрема, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.1 ст.122 КУпАП була винесена уповноваженою посадовою особою Управління патрульної поліції на місці вчинення правопорушення у присутності позивача.

При цьому відомості про місце проживання чи перебування порушника вносяться у постанову зі слів самого порушника, оскільки посвідчення водія, за яким встановлювалася особа порушника, повної адреси місця проживання не містить.

Посилання позивача на правові висновки Верховного Суду у постановах від 30.04.2020 року у справі № 580/3311/19 та від 08.04.2020 у справі № 804/6996/17 суд до уваги не бере, оскільки вказані постанови ухвалені за інших фактичних обставин. В даному випадку не йдеться про можливі зловживання фінансових установ під час оформлення виконавчих написів у нотаріуса шляхом зазначення фіктивної адреси місця проживання боржника, яка відсутня у кредитному договорі, з метою зміни місця виконання виконавчого напису.

Слід зауважити, що виконавчі написи (які є виконавчими документами) зазвичай оформлюються кредиторами за відсутності боржників. У даній же справі йдеться про виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена на місці вчинення порушення правил дорожнього руху та у присутності порушника (позивача по даній справі), та в якій відображена адреса проживання порушника зі слів останнього.

Також суд зауважує на наступному.

У заяві про звільнення від сплати судового збору від 21.04.2021 року позивач послався на судове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 року у справі № 420/11336/20 за його позовом в інтересах малолітньої дитини до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (позов подано 25.10.2020 року через систему "Електронний суд").

В вказаного рішення суду вбачається, що 10.10.2020 року позивач направив до Управління соціального захисту населення у Суворовському районі м.Одеси заяву із вимогою нарахувати та виплатити йому заборгованість державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

У відповідь на вказану заяву Управлінням соціального захисту населення у Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на адресу позивача надіслано лист №04-Г-53858 с/П.

З отриманих судом копій вказаних документів, що містяться в системі «Діловодство спеціалізованого суду» Одеського окружного адміністративного суду, вбачається, що як у поданій заяві ОСОБА_1 від 10.10.2020 року, так і у відповіді Управління соціального захисту населення у Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 21.10.2020 року №04-Г-53858 с/П на заяву позивача зазначена адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 .

Вказане підтверджує, що позивач дійсно проживає за наведеною вище адресою, яку він і зазначив працівникам патрульної поліції під час винесення постанови від 23.08.2020 року.

Адреса: АДРЕСА_1 , тобто позивач проживає у Суворовському районі м.Одеси, а тому територіальна юрисдикція проведення виконавчих дій, встановлена ч.1 ст.24 Закону України Про виконавче провадження, була дотримана державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кравченко Я.О., яким була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №63640965 від 01.12.2020 року.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що постанова старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравченка Я.О. про відкриття виконавчого провадження ВП №63640965 від 01.12.2020 року відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством про виконавче провадження, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо, пропорційно, своєчасно, а тому вона не підлягає скасуванню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287, п.3 розділу VI, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: вул. Перша Сортувальна, 36-Г, м. Одеса, 65102, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області (адреса: вул. Академіка Корольова, 5, м. Одеса, 65114, ), про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №63640965 від 01.12.2020 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів