Справа № 280/4837/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 квітня 2021 року (13 год. 10 хв.)Справа № 280/4837/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Лузан К.Ю.,

представників: позивача Литвиненко Ж.М., Шахова А.М., відповідача Бакум Д.О., третьої особи 2 Губського В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, треті особи: ДП «Світанок», Фонд державного майна України, про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області (позивач) звернулась до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (відповідач), треті особи ДП «Світанок», Фонд державного майна України, у якому позивач, із урахуванням уточненої позовної заяви просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо не розгляду клопотання Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 14.04.2020 №01- 48/1197 «Про передачу земельних ділянок».

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (прийняти рішення щодо передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області земельні ділянки :02:001:5000 - 36,0999 га, :03:001:5024 - 0,7244га, :03:001:2029 - 0,5515 га, :03:001:5002 - 1,4333 га, :03:001:5001 - 20,3497 га, :03:001:5000 - 16,1986 га, :01:002:5024 - 1,4284 га, :01:002:5026 - 14,2594 га, :01:002:5005 - 0,8519 га, :01:002:5021 - 10,7002 га, :01:002:5020 - 1,9167 га, :01:002:2022 - 7,9793 га, :04:002:5022 - 2,4378 га, :04:002:5023 - 7,0511 га, :04:002:5000 - 89,4127 га, :09:002:2021 - 5,1244 га, :09:003:2022 - 9,2045 га, :09:002:2022 - 51,8409 га, :02:001:5790 - 47,8069 га, :03:001:5011 - 24,5653 га, :01:002:0003 - 16,5655 га, :01:002:5000 - 8,6527 га, :02:002:5012 - 102,4074 га, :01:002:5004 - 15,0119 га, :05:001:5012 - 14,9781 га, :09:001:5035 - 12,7937 га, :05:002:5028 - 6,7920 га, :01:003:5010 - 4,6119 га, :05:002:5014 - 2,3505 га, :09:001:5036 - 1,6802 га, :02:002:5013 - 1,9654 га, :05:002:5010 - 0,5346 га, :01:002:5032 - 13,5447 га, :01:002:5031 - 21,7955 га, :01:001:5011 - 0,2710 га, :01:001:5019 - 8,3517 га, :01:001:5020 - 3,2724 га, :01:001:5010 - 6,3184 га, :03:002:5021 - 15,6871 га, :03:002:5024 - 0,7244 га, :03:002:5023 - 8,2862 га, :03:002:5022 - 31,9217 га, :01:001:5018 - 1,7738 га, :03:002:5000 - 12,4718 га, :01:001:5014 - 1,0029 га, :16:001:5000 - 1,7781 га, :01:001:5012 - 3,1064 га, :01:001:5025 - 0,9239 га, :01:003:5006 - 7,6482 га, :01:003:5008 - 1,4278 га, :01:003:5009 - 12,6326 га, :01:003:5011 - 8,9745 га, :01:003:5003 - 9,8790 га, :01:003:5000 - 9,5819 га, :01:003:5002 - 12,9686 га, :01:003:5004 - 9,5560 га, :01:003:5001 - 13,7613 га, :01:003:5012 - 9,9655 га, :01:003:5013 - 7,8232 га, :01:003:5014 - 6,7938 га, :01:003:5015 - 1,4 га, :01:003:5019 - 4,2357 га, :01:003:5027 - 4,9079 га, :01:003:5018 - 3,7923 га, :01:003:5017 - 6,4453 га, :01:003:5016 - 6,4582 га, :01:003:5020 - 3,7173 га, :01:003:5021 - 6,3401 га, :01:003:5024 - 6,0468 га, :01:003:5023 - 3,9109 га, :01:003:5025 - 6,3629 га, :01:003:5026 - 6,1338 га.

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.03.2020 №8-2430/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 17.09.2020 №8-6994/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання розпорядження КМУ від 31.01.2018 №60, позивачем подано до відповідача клопотання від 02.05.2018 №01-48/1198 про передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності орієнтованою площею 4000 га. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 22.12.2018 №8-2315/15-18-СГ були передані земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2037,0838 га. Позивач, після інвентаризації земель 18.02.2020 звернувся з додатковим клопотанням за №10-48/579 до відповідача. Проте, наказом від 20.03.2020 №8-2430/15-20-СГ відповідачем відмовлено у передачі земельних ділянок до комунальної власності із посиланням на ст. 117 Земельного кодексу України, ч.8 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування». Наказом від 27.05.2020 №8-4610/15-20-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» частину земельних ділянок площею 138,7270 га, по яким прийнято відмову у наказі від 20.03.2020, відповідачем передано позивачу 27.05.2020. Також, позивачем подано відповідачу додаткове клопотання від 31.03.2020 №01-48/1097 та від 14.04.2020 №01-48/1197 про передачу земельних ділянок. Відповідачем прийнятий наказ від 17.09.2020 «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність», при цьому не зазначивши підстав двічі відмови в передачі одних і тих самих ділянок, щодо яких винесений наказ від 17.09.2020. Позивач зазначає, що на цей час відповідачем так і не передані земельні ділянки позивачу за його клопотанням від 02.05.2018 №01-48/1198 з додатковим клопотанням від 14.04.2020 №01-48/1197. Позивач зазначає, що відповідач пояснюючи таку відмову зазначив, що розпорядженням Запорізької районної державної адміністрації від 04.11.2008 №1338 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДЦГ "Світанок" (нині ДП "Світанок") земельними ділянками (в кількості 161 шт.) загальною площею 1208,6756 га для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства. Право постійного користування земельними ділянками оформлено лише на 12 земельних ділянок загальною площею 186,471 га. На 149 земельних ділянок правовстановлюючі документи не були отримані, право постійного користування земельним ділянками за ДП "Світанок" не зареєстровано. Отже, спірні земельні ділянки відносяться до тих, право постійного користування земельним ділянками за ДП "Світанок" не зареєстровано. Позивач зазначає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюються відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. В результаті проведеного в межах стратегічного планування розвитку ОТГ комплексного економічного аналізу поточного стану об`єднаних територій серед виявлених факторів та умов забезпечення сталості розвитку громади є вирішення актуальної проблеми неефективного використання майна Державного підприємства "Світанок". Зазначене державне підприємство впродовж останніх років та станом на сьогодні господарську діяльність не здійснює, об`єкти нерухомості знаходяться у занедбаному стані руйнування або повністю знищені, не охороняються, споруди розбираються та їх складові розкрадаються. На цей час керівник ДП "Світанок" відсутній. Позивач вважає, що на момент прийняття відповідачем спірних наказів він не мав в розпорядженні належних документів про належним чином оформлене право постійного користування спірними земельними ділянками іншою особою. Також не мав належним та допустимих доказів бажання третьої особи у ефективному та належному користуванні і розпорядженні іншою особою спірними земельними ділянками. Таким чином, не було доведено право іншої особи на «мирне володіння своїм майном», внаслідок існування певних фактів безгосподарності та занедбаності спірних земельних ділянок. Також відповідач не врахував, що відповідно до спірних земельних ділянок не може бути застосовано ч.2 ст. 117 ЗК України, оскільки до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 25.08.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 21.09.2020.

Підготовче засідання відкладалось до 12.10.2020.

07.10.2020 відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. №47475), у якому зазначає, що відповідачем отримано клопотання Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 18.02.2020 про передачу земельних ділянок (90 ділянок). За результатами розгляду даного клопотання відповідачем прийнятий наказ від 20.03.2020, яким відмовлено Широківській сільській раді Запорізького району Запорізької області в передачі земельних ділянок до комунальної власності з підстав невідповідності поданих документів ст. 117 Земельного кодексу України, ч. 8 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Також, 13.04.2020 на адресу Головного управління надійшло наступне клопотання від Широківської сільської ради від 31.03.2020 про передачу земельних ділянок (13 ділянок), за результатами розгляду якого відповідачем виданий наказ від 27.05.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність. Відповідач зазначає, що оскаржувані позивачем накази прийняті на підставі не відповідності поданих матеріалів ст. 117 Земельного кодексу України. Також відповідач зазначає, що розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації від 04.11.2008 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП «Світанок», було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП «Світанок» на території Августинівської сільської ради (Широківської сільської об`єднаної територіальної громади), та надано дозвіл на виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками для ведення дослідних та навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства ДДГ «Світанок». Тобто, на теперішній час, відповідно до розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації № 1338 від 04.11.2008 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДДГ «Світанок», видані та зареєстровані державні акти на право постійного користування на земельні ділянки (12 ділянок), які вказані вище. Інші земельні ділянки (78 ділянок), що зазначалися в клопотанні позивача, зареєстровані в Державному земельному кадастрі за цільовим призначенням 01.09 Для дослідних і навчальних цілей. Вказані ділянки відносяться до земель, які зазначені у технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДДГ «Світанок», затвердженої вищезгаданим розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації від 04.11.2008 за № 1338.

Ухвалою суду від 12.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 23.11.2020 та відкладено підготовче засідання до 09.11.2020.

Протокольною ухвалою суду від 23.11.2020 до участі у справі залучено третю особу ДП «Світанок» та оголошено перерву до 21.12.2020.

Підготовче засідання відкладалось до 13.01.2021 та до 26.01.2021.

Ухвалою суду 26.01.2021 до участі у справі залучено третю особу Фонд державного майна України та відкладено підготовче засідання до 23.02.2021.

01.03.2021 представником Фонду державного майна України надано пояснення на позовну заяву (вх. №12123). Зазначає, що заперечує проти позову, не погоджується з доводами, які викладені у позовній заяві та вважає їх необґрунтованими, Пояснює, що розпорядженням Запорізької районної державної адміністрації від 04.11.2008 №1338 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДДГ «Світанок» (нині ДП «Світанок») земельними ділянками (в кількості 161 шт.) загальною площею 1208,6756 га для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства. Цілісний майновий комплекс державного підприємства «Світанок» (код ЄДРПОУ 498069) передано зі сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до сфери управління Фонду державного майна України на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482 «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності». Фонд державного майна України 20.12.2019 затвердив акт приймання - передачі цілісного майнового комплексу державного підприємства «Світанок» передано зі сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до сфери управління Фонду державного майна України. Отже органом управління державного підприємства «Світанок» з 20.12.2019 є Фонд державного майна України. Представник третьої особи у своїх поясненнях зазначає, що спірні земельні ділянки перебувають у державній власності. Вважає, що надано ДП "Світанок" право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 названого Кодексу, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою. Зауважує, що матеріали справи не містять згоди ДП «Світанок» на вилучення земельних ділянок, крім того повідомляємо, що Фонд державного майна України, як орган управління державного підприємства «Світанок» виступає проти відчуження земельних ділянок наданих у постійне користування підприємству.

Підготовче засідання відкладалось до 11.03.2021 та до 06.04.2021.

Протокольною ухвалою суду від 06.04.2021 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи по суті на 26.04.2021.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали із підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив. Зазначили, що речове права на спірні земельні ділянки ДП "Світанок" у встановлений законодавством спосіб не зареєстровані, а отже такі земельні ділянки вважаються вільними.

Представник відповідача проти позову заперечила, зазначили, що розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 04.11.2008 № 1338, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП «Світанок» земельними ділянками (в кількості 161 шт.) загальною площею 1208,6756 га є чинним, а відтак на підставі вказаного розпорядження може бути зареєстроване право на спірні земельні ділянки за вказаним підприємством.

Представник Фонду державного майна України проти задоволення позовних вимог заперечив із підстав, які викладені у наданих суду письмових поясненнях.

Представник третьої особи ДП "Світанок" до суду не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 26.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» рішенням сесії Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 01.02.2018 №5 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області», відповідно до якого доручено виконавчому комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із клопотанням про передачу у комунальну власність земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 4000га (а.с.18 т. 1).

Позивач звернувся до відповідача із клопотанням від 02.05.2018 №01-48/1198 про передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності орієнтованою площею 4000 га. Додатком до клопотання є рішення Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 01.03.2018 №5 та перелік ділянок: викопіювання з кадастрової карти або інші графічні матеріали, на яких зазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності на 203 арк. (а.с.17 т. 1).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 22.12.2018 №8-2315/15-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передані земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2037,0838 га (а.с.19-25 т. 1).

Після проведеної інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності позивач звернувся до відповідача із клопотанням від 18.02.2020 №01-48/579, яке подане додатково до клопотання від 02.05.2018 №01-48/1198 щодо передачі земель державної власності до земель комунальної власності площею 866,7776 га (а.с.26-30 т.1).

Наказом від 20.03.2020 №8-2430/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність» відповідачем відмовлено у передачі земельних ділянок до комунальної власності, розташованих на території Широківської сільської об`єднаної територіальної громади Запорізького району Запорізької області, орієнтованої площею 971,0447 га з підстав: невідповідність поданих документів ст. 117 Земельного кодексу України, ч. 8 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» (а.с.31 т. 1).

Наказом від 27.05.2020 №8-4610/15-20-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» частину земельних ділянок площею 138,7270 га, по яким прийнято відмову у наказі від 20.03.2020 №8-2430/15-20-СГ, відповідачем передано позивачу (а.с.34 т. 1)

Позивачем надано відповідачу клопотання від 14.04.2020 №01-48/1197 про передачу земельних ділянок, як додаткове до клопотання від 02.05.2018 (а.с.38-49 т.1)

17.09.2020 відповідачем, за результатами розгляду клопотання від 14.04.2021 №01-48/1197 прийняте рішення №8-6994/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність» з підстав того, що подані матеріали не відповідають ч. 3 ст. 117 Земельного кодексу України (а.с.80 т.1).

Позивач зазначає, що частина земельних ділянок, про передачу яких просив позивач у клопотанні від 02.05.2018 №01-48/1198 з додатковим клопотанням від 14.04.2020 №01-48/1197 є непереданими, що зумовили звернення до суду із цим позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо не розгляду клопотання Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 14.04.2020 №01- 48/1197 «Про передачу земельних ділянок», то вказана позовна вимога задоволенню не підлягає через наступне.

Вказана заява відповідачем розглянута та за наслідками її розгляду відповідачем прийняте рішення від 17.09.2020 №8-6994/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність». Посилання на те, що зазначений наказ прийнятий саме на підставі розгляду клопотання Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 14.04.2020 №01-48/1197 міститься у мотивувальній частині наказу (а.с.80 т.1).

В рамках адміністративного судочинства:

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Судом встановлено, що у даному випадку відсутня бездіяльність відповідача, оскільки рішення від 17.09.2020 №8-6994/15-20-СГ свідчить про те, що відповідачем вчинені дії з розгляду клопотання позивача від 14.04.2020 №01-48/1197.

Щодо оскаржуваних наказів, суд зазначає таке.

Відповідно до Розпорядження Кабінет Міністрів України від 31 січня 2018 року №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. забезпечити:

формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України;

передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок;

здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Згідно із ч. 2 ст. 117 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Частиною 3 ст. 117 Земельного кодексу України встановлено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у державну власність, належать земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у державну власність.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно із ч. 8 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так судом зі змісту оскаржуваних наказів встановлено:

наказ від 20.03.2020 №8-2430/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність» відповідачем прийнятий з підстав невідповідності поданих документів ст. 117 Земельного кодексу України, ч. 8 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» (а.с.31 т. 1);

наказ від 17.09.2020 №8-6994/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність» відповідачем прийнятий з підстав того, що подані матеріали не відповідають ч. 3 ст. 117 Земельного кодексу України (а.с.80 т. 1).

В той же час, у спірних наказах відповідач посилається виключно на норми ст.117 Земельного кодексу України, ч. 8 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваних неможливо встановити підставу для відмови у передачі земельних ділянок.

Лише після надання відзиву та заперечення на відповіді на відзив відповідачем стало зрозуміло, з яких підстав Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області застосовані приписи ст. 117 Земельного кодексу України, ч. 8 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», а саме:

приписи ст. 117 Земельного кодексу України відповідачем визначено як підставу для відмови у передачі земельних ділянок через те, що розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації від 04.11.2008 №1338 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДДГ «Світанок», було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП «Світанок» на території Августинівської сільської ради (Широківської сільської об`єднаної територіальної громади), та надано дозвіл на виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками площею 1208,6756 га для ведення дослідних та навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства ДДГ «Світанок» (а.с.120 т. 1). Відповідач зазначив у відзиві, що на теперішній час, відповідно до розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації № 1338 від 04.11.2008 видані та зареєстровані державні акти на право постійного користування на земельні ділянки (12 ділянок), які вказані вище. Інші земельні ділянки (78 ділянок), що зазначалися в клопотанні позивача, зареєстровані в Державному земельному кадастрі за цільовим призначенням 01.09 Для дослідних і навчальних цілей. Вказані ділянки відносяться до земель, які зазначені у технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДДГ «Світанок», затвердженої вищезгаданим розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації від 04.11.2008 за № 1338.

приписи ч. 8 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначені відповідачем як підстава для відмови у передачі земельних ділянок у комунальну власність, оскільки до клопотання Широківської сільської об`єднаної територіальної громади не долучені витяги з Державного земельного кадастру;

приписи ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначені відповідачем як підстава для відмови у передачі земельних ділянок у комунальну власність, оскільки до клопотання не долучено рішення сесії Широківської сільської об`єднаної територіальної громади.

Вказане свідчить про формальний підхід відповідача до розгляду заяви позивача, який виявився: у не зазначенні конкретної причини відмови; у не зазначенні, в чому саме полягає невідповідність поданих документів.

Питання надмірного формалізму не одноразово висвітлювалось у рішеннях Європеського Суду з прав людини («Зубац проти Хорватії», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Таким чином, не зазначивши в оскаржуваних рішеннях чіткої і вмотивованої підстави для їх прийняття, відповідач формально розглянув таке звернення чим порушив права та охоронювані інтереси позивача.

Тому суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальним посилання на норми законодавства, не зазначивши конкретно, що слугувало підставою для прийняття таких рішень.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті наказів дотримано не було.

У зв`язку із чим суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню накази Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.03.2020 №8-2430/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та від 17.09.2020 №8-6994/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

Таким чином, для відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повторно розглянути заяви Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 18.02.2020 №01-48/579 та від 14.04.2020 №01-48/1197 щодо земельних ділянок державної власності, у передачі яких у комунальну власність відмовлено, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

Висновки суду, з урахуванням яких відповідач має розглянути заяви позивача від 18.02.2020 №01-48/579 та від 14.04.2020 №01-48/1197 полягають у наступному:

по-перше, відповідачем, на наслідками розгляду заяв позивача має бути прийняте рішення із чітким зазначенням підстави його винесення. Посилання лише на норми законодавства є неприпустимим. Рішення має бути зрозумілим, особливо у разі прийняття рішення, яке за своїм змістом є несприятливим для заявника;

по-друге. Щодо суті прийнятих рішень щодо земельних ділянок у передачі яких відмовлено, суд зазначає таке.

Главою 19 Земельного кодексу України встановлено механізми та норми матеріального права щодо набуття права на землю громадянами та юридичними особами.

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Тобто, підставою виникнення права на землю є рішення уповноваженого органу.

Повноваження органів, що здійснюють розпорядження земельними ділянками визначені статтею 122 Земельного кодексу України.

Так, частиною 3 ст. 122 в редакції Кодексу, що діяв на момент прийняття розпорядження Запорізької райдержадміністрації від 04.11.2008 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП «Світанок» було визначено, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів у тому числі, для сільськогосподарського використання.

Таким чином, суд погоджується із позицією відповідача, що вказане розпорядження спричинило для ДП «Світанок» виникнення права постійного користування земельними ділянками.

В той же час, кінцевим етапом реалізації набуття права на землю відповідно до встановленого Земельним кодексом України механізму його реалізації, є реєстрація права на земельні ділянки, яка оформлюється відповідно по Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, за приписами ст. 125 та ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Позивач зазначає, що оскільки ДП «Світанок» не зареєстроване право постійного користування, то такі земельні ділянки вважаються вільними та можуть бути передані у комунальну власність.

Суд із таким твердженням позивача не погоджується через наступне.

Відповідно до частини першої статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 вказав, що стаття 92 ЗК України не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними та підлягають заміні у разі добровільного звернення осіб (Постанова Кабінету Міністрів від 2 квітня 2002 року № 449 (чинна до 23 липня 2013 року).

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні.

Разом із тим, відповідно до статті 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

За приписами статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом. Така позиція відповідає висновку, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005.

Вказана вище правова позиція викладена у Постанові Великої Палата Верховного суду від 25 лютого 2020 року № 916/385/19.

Таким чином суд погоджується із твердженням відповідача та представника Фонду державного майна України, що наявність розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації від 04.11.2008 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП «Світанок», навіть за умови відсутності державної реєстрації права постійного користування на земельні ділянки, може бути підставою для відмови у передачі земель із державної до комунальної власності.

Так, за приписами ч. 2 ст. 117 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

В той же час, посилання позивача на той факт, що на цей час ДП «Світанок» фактично не здійснює жодної діяльності, посилання на відсутність керівника судом сприймаються критично, оскільки такі посилання не впливають на висновки суду, викладені вище.

Крім того, суд зазначає, що не цей час цілісний майновий комплекс державного підприємства «Світанок» (код ЄДРПОУ 498069) передано зі сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до сфери управління Фонду державного майна України на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 № 1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482 «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності».

Фонд державного майна України 20.12.2019 затвердив акт приймання - передачі цілісного майнового комплексу державного підприємства «Світанок» (код ЄДРПОУ 498069) передано зі сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до сфери управління Фонду державного майна України. Отже органом управління державного підприємства «Світанок» з 20.12.2019 є Фонд державного майна України (а.с.70-75 т. 2).

Таким чином, на час розгляду справи відсутня відмова ДП «Світанок» або Фонду державного майна України від права користування спірними земельними ділянками, про передачу яких у комунальну власність просить позивача.

Отже, підсумовуючи викладене суд зазначає:

оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню з огляду їх невмотивованість та відсутність чітких підстав прийняття;

клопотання позивача про передачу спірних земельних ділянок відповідач має розглянути повторно та прийняти відповідне рішення із чітким зазначенням підстав;

наявність у ДП «Світанок» набутого у встановленому законодавством порядку, але не зареєстрованого права постійного користування земельними ділянками може бути підставою для відмови у передачі земельних ділянок із державної власності у комунальну.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4204,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70413, Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Центральна, буд. 1, ) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ), треті особи: ДП «Світанок» (70403, Запорізька область, Запорізький район, село Августинівка, вул. Леніна, буд. 4, ), Фонд державного майна України (01133, Kиїв, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.03.2020 №8-2430/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та від 17.09.2020 №8-6994/15-20-СГ «Про відмову у наданні земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повторно розглянути заяви Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 18.02.2020 №01-48/579 та від 14.04.2020 №01-48/1197 щодо земельних ділянок державної власності, у передачі яких у комунальну власність відмовлено, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів, з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 29.04.2021.

Суддя Ю.В. Калашник