Справа № 480/1402/20
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 р.Справа № 480/1402/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2020, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, по справі № 480/1402/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кириківське"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кириківське" (далі - позивач, ТОВ "Кириківське"), звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 18.02.2020 № , від 18.02.2020 № , від 18.02.2020 № та від 18.02.2020 № .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кириківське" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 18.02.2020 № , від 18.02.2020 № , від 18.02.2020 № та від 18.02.2020 № .

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кириківське" (вул. Правдинська, буд. 1, смт. Кириківка, Великописарівський район, Сумська область, 42830, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) суму судового збору в розмірі 9822,13 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року, в позові відмовити.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Сумській області у період з 27.12.2019 по 21.01.2020 була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Кириківське" з питань дотримання податкового, валютного, іншого законодавства за період з 01.10.2016 по 30.09.2019.

Вказана перевірка проводилась на підставі наказу керівника відповідача №592 від 05.12.2019, у якому зазначалось, що документальна планова виїзна перевірка ТОВ Кириківське буде проведена з 27 грудня 2019 року, тривалістю 10 робочих днів.

Для проведення перевірки 24.12.2019 були видані такі направлення:

№1010 виданого Головним управлінням ДПС у Сумській області м. Суми, ОСОБА_1 , головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок платників основних галузей економіки, перевірок у сфері матеріального виробництва та перевірок платників відокремлених управлінь управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Сумській області;

№1011 виданого Головним управлінням ДПС у Сумській області м. Суми, ОСОБА_2 , головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок окремих платників та з окремих питань управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Сумській області;

№1012 виданого Головним управлінням ДПС у Сумській області м. Суми, ОСОБА_3 , головному державному ревізору-інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДПС у Сумській області;

№1014 виданого Головним управлінням ДПС у Сумській області м. Суми, ОСОБА_4 , головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Сумській області;

№1013 виданого Головним управлінням ДПС у Сумській області м. Суми, ОСОБА_5 , головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Сумській області.

За результатами перевірки було складено Акт від 28.01.2020 № 76/18-28-05-01/34205529/5 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ Кириківське", згідно якого ГУ ДПС у Сумській області прийшло до висновку про те, що позивачем було порушено:

1) пункти 188.1, 44.1, 198.1, 198.3, 198.6, 201.1 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 386374,00 грн.;

2) пункт 201.10 Податкового кодексу України, в результаті чого не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкову накладну на загальну суму ПДВ 341641,00 грн.;

3) пункти 85.2, 85.6 Податкового кодексу України;

4) підпункт "б" пункту 176.2 Податкового кодексу України.

Вказаний акт підписаний виключно двома з п`яти перевіряючими особами, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Інші перевіряючі, які зазначені у акті перевірки, його не підписали, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Замість підписів навпроти вказаних прізвищ зазначено, що вказаних осіб відряджено згідно наказу.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Сумській області були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

1) від 18.02.2020 № про сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 386374,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 96593,50 грн, застосованих за порушення п. 188.1, п 44.1, п. 198.1, п. 198.3 п. 198.6 та п. 201.1 Податкового кодексу України;

2) від 18.02.2020 № про сплату штрафу у розмірі 170820,50 грн за платежем податок на додану вартість з причини порушення п. 201.1 та п. 201.10 Податкового кодексу України;

3) від 18.02.2020 № про сплату штрафу у розмірі 510,00 грн. з причини порушення п.п. "б" п. 176.2 Податкового кодексу України;

4) від 18.02.2020 № про сплату штрафу у розмірі 510,00 грн. з причини порушення п. 85.2 та п. 121.1 Податкового кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що акт перевірки на підставі якого були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення у даному випадку, є недопустимим доказом, оскільки відсутність підписів посадових осіб контролюючого органу у акті перевірки, які її проводили, робить такий акт нечинним, а тому останній не може слугувати підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень щодо нарахування платнику податків податкових зобов`язань, а отже позовні вимоги щодо скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

За приписами статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 (далі - Порядок № 727).

Пунктом 2 розділу І Порядку № 727 визначено, що акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Довідка документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами пунктів 1 та 2 розділу ІІ вказаного Порядку результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

З аналізу наведених приписів Податкового кодексу України та Порядку № 727 слідує, що за наслідками документальної перевірки складається один з службових документів, або акт документальної перевірки у разі встановлення під час перевірки порушень або довідка документальної перевірки у разі відсутності порушень.

Складання одночасно двох документів за наслідками перевірки окремо щодо виявлених порушень у вигляді акта та окремо у вигляді довідки щодо відсутності порушень діючим законодавством не передбачено.

Однак, з матеріалів справи слідує, що за наслідками документальної перевірки, проведеної відносно позивача, посадовими особами було складено одночасно акт та довідки.

З наданих відповідачем на запит суду апеляційної інстанції довідок, складених посадовими особами, які проводили перевірку позивача, слідує, що за висновками довідки, підписаної державним ревізором-інспектором Фесенко В.П., в ході проведеної перевірки були виявлені порушення вимог пп. «б» п.176.2. ст.176 ПК України, які увійшли до акту перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, тоді як за висновками довідки підписаної ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушень під час перевірки не встановлено.

При цьому, колегія суддів зазначає, що довідки складаються у разі відсутності порушень під час перевірки.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач, складаючи за наслідками перевірки одночасно акту та довідки, якою під час проведення посадовими особами контролюючого органу перевірки було встановлено порушення податкового законодавства, а також довідки про відсутність порушень, діяв всупереч вимог діючого законодавства.

Згідно пункту 2 розділу V Порядку № 727, акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або застосовують консолідовану сплату та у випадках проведення документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, - протягом 10 робочих днів), з дотриманням визначених у пункті 5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок.

Крім того, ні Податковий кодекс України, ні Порядок № 727 не містять норм, які дозволяють не підписувати посадовій особі, що проводила перевірку, акт перевірки у зв`язку з її відсутністю, зокрема у випадку відрядження.

Пунктом 1.1. ДСТУ 4163-2003 (Уніфікована система Організаційно-розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів) (далі - ДСТУ 4163-2003) передбачено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі - організацій).

Відповідно до пункту 1.2. ДСТУ 4163-2003 цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Документи, що їх складають в організації, згідно пункту 4.4. ДСТУ 4163-2003 повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23).

Згідно з пунктом 3.12. Національного стандарту України ДСТУ 2732:2004 Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять, затвердженого наказом від 28 травня 2004 року №97 Держспоживстандарту України (далі - ДСТУ 2732:2004), юридична сила (службового документа) - властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.

Підпунктом 4.1.7. пункту 4.1. ДСТУ 2732:2004 визначено, що підпис службового документа - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.

Водночас абзацом 28 пункту 2 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом від 18.06.2015 №1000/5 Міністерства юстиції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 736/27181 визначено, що реквізит службового документа - обов`язковий елемент, зафіксований в документі для його ідентифікації, організації обліку та надання йому юридичної сили.

Згідно абзацу 30 пункту 2 цих Правил службовий документ - офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити.

Отже, наявність підпису уповноваженої особи в офіційному документі, зокрема, акті перевірки, є обов`язковою, а відсутність такого свідчить про невідповідність такого документу вимогам чинних нормативно-правових актів.

З акту від 28.01.2020 № 76/18-28-05-01/34205529/5 Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ Кириківське вбачається, що перевірка проводилась наступними посадовими особами контролюючого органу: ОСОБА_1 , Замашка Л.В., Фесенко В.П., Дякулич Л.М., ОСОБА_5 .

В той же час, всупереч вимог пункту 2 розділу V Порядку № 727, акт перевірки підписаний лише двома державними ревізорами-інспекторами ГУ ДПС у Сумській області з п`яти, які проводили перевірку, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Натомість, підписи інших державних ревізорів-інспекторів ГУ ДПС у Сумській області - Фесенко В.П., ОСОБА_5 , ОСОБА_4 відсутні, а на місці підпису ревізорів зроблено відмітку про перебування їх у відрядженні.

Так, за узагальненим змістом приписів пункту 86.1 статті 86 ПК України, акт перевірки - документ, який підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати. Акт, складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який теж зобов`язаний його підписати. Аналогічні вимоги закріплені у кожній з переліку наведених вище норм.

Жодних виключень з числа підписантів з боку контролюючого органу законодавчі приписи не передбачають, отже, цей законодавчо встановлений обов`язок стосується (поширюється на) кожного з посадових осіб, що брали участь у перевірці, без винятку.

Відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Викладення законодавцем цієї норми у формі застосування судом певних правових наслідків (відхилення) до попереднього визнаного недопустимим доказу, «одержаного з порушенням порядку», дає підстави стверджувати, що оцінці судом підлягає саме доказ як кінцевий результат закріплення фактичних даних, про які йде мова у статті 72 Кодексу, на предмет дослідження й аналізу законності його здобуття й існування як юридично значимого факту за усіма критеріями допустимості.

За сталою судовою практикою, умовами допустимості доказів є: 1) одержання фактичних даних із належного процесуального джерела; 2) одержання фактичних даних належним суб`єктом; 3) одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; 4) належне процесуальне оформлення одержаних фактичних даних.

Отже, коли мова йде про письмові докази, дослідженню й оцінці судом підлягають усі етапи його «одержання», починаючи від перевірки законності передумов його створення, дотримання порядку його фактичного складання, узгодження, належного оформлення, підписання, реєстрації, набрання юридичної сили, аж до перевірки законності шляху (способу) потрапляння його до суду,- а не певні з них за вибором суду.

Окрім вже наведеного аспекту, - виконання посадовими особами свого службового обов`язку, - підпис під актом є також обов`язковим реквізитом акта як офіційного службового документа органу державної влади, а його відсутність позбавляє такий юридичного значення.

Відтак, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що допустимість як властивість доказів поєднує в собі декілька вимог. Доказ вважається допустимим, якщо він отриманий уповноваженим суб`єктом, з дотриманням належної правової процедури та є закріпленим у відповідному джерелі.

Натомість, відсутні підписи посадових осіб, які були зазначені у вступній частині акту та проводили перевірку дотримання позивачем вимог податкового законодавства, зокрема, підписи головних державних ревізорів-інспекторів ГУ ДПС у Сумській області - Фесенко В.П., Титаренко І.О., Дякулич Л.М. та наявні відмітки про перебування їх у відрядженні.

Отже, за таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що акт перевірки від 28.01.2020 № 76/18-28-05-01/34205529/5, на підставі якого були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення у даному випадку, є недопустимим доказом. Відсутність підписів посадових осіб контролюючого органу в акті перевірки, які її проводили, робить такий акт нечинним, а тому, останній не може слугувати підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень щодо нарахування платнику податків податкових зобов`язань.

Вищезазначена позиція суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 05.03.2020 по справі № 826/16217/17, який в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів враховує, що вищевказаний акт перевірки підписано лише двома головними державними ревізорами-інспекторами, натомість підписи трьох головних державних ревізорів-інспекторів (Фесенко В.П., Дякулич Л.М., ОСОБА_5 ) відсутні.

Тобто, з п`яти посадових осіб лише двоє посадовців, призначених для проведення перевірки, проставили підписи в акті перевірки, що свідчить про суттєву невідповідність акту вимогам закону та правомірність висновків суду першої інстанції, що даний акт є доказом, здобутим з порушенням закону, а тому не має юридичної значимості, відтак не може бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів звертає увагу на поінформованість щодо іншої правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.06.2020 у справі № 140/388/19, за якою відсутність у акті перевірки підпису однієї з посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила, стосується оформлення результатів перевірки та не може бути самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акта, при відсутності порушень правил проведення перевірки. Тобто, Верховним Судом зазначено, що відсутність лише одного підпису посадової особи контролюючого органу є незначним порушенням.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у справі № 140/388/19, за наслідками розгляду якої Верховним Судом було прийнято постанову від 19.06.2020, за наслідками проведеної перевірки не було одночасно складено акт та довідку.

Натомість, у справі, що розглядається, в акті перевірки відсутні підписи трьох з п`яти посадових осіб, які проводили документальну планову виїзну перевірку, тобто більшість підписів в акті відсутні, а також враховуючи те, що за наслідками перевірки було одночасно складено акт перевірки та довідку про виявлення порушень, а також довідку про відсутність порушень, що вказує на істотне порушення при оформленні результатів перевірки позивача, що на переконання колегії суддів, свідчить про дефектність акту перевірки, та наявність правових підстав для неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.06.2020 у справі № 140/388/19 при розгляді даного спору.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 18.02.2020 № , від 18.02.2020 № , від 18.02.2020 № та від 18.02.2020 № є неправомірними, оскільки прийняті на підставі доказу, який не відповідає вимогам закону, а тому не підтверджує висновки контролюючого органу, які стали підставою для їх прийняття.

Доводи відповідача про складання та підписання посадовими особами, які проводили перевірку та не підписали акт перевірки, довідок, зміст яких увійшов до акту перевірки, є безпідставними, оскільки на запит апеляційного суду відповідачем не надано нормативного обгрунтування складання перевіряючими одночасно акту перевірки і довідки за наслідками перевірки.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 по справі № 480/1402/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 29.04.2021 року