Справа № 420/5833/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5833/19

Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 22 вересня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

секретар судового засідання Іщенко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 988-VII від 07.05.2019 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»; зобов`язання Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,10 га, згідно заяви від 17.04.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є мешканцем смт. Авангард, громадянином України та бажає отримати у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, в зв`язку з чим 06.05.2015 року подав до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області заяву про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Однак рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1337-V від 18.06.2015 року відмовлено у наданні відповідного дозволу про відведення земельної ділянки. Вказане рішення в подальшому було скасовано в судовому порядку (рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.02.2016 року по справі № 509/4154/15-а). Згодом він повторно звернувся із відповідною заявою від 07.07.2016 року та отримав аналогічну відмову, оформлену рішенням від 18.06.2015 року рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 384-VI від 14.07.2016 року. Рішення було визнано незаконним постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року по справі № 509/395/17. Враховуючи наявність двох незаконних відмов у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач втретє звернувся до відповідача з відповідним клопотанням від 17.04.2019 року та знову отримав відмову, оформлену рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 988-VII від 07.05.2019 року. Позивач вказує, що рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки місце розташування об`єкта земельної ділянки під будівництво жилого будинку, обране ОСОБА_1 відповідає Генплану смт. Авангард, що підтверджується документально. Посилання відповідача в обґрунтування оскаржуваного рішення на відсутність плану зонування території смт. Авангард Овідіопольського району позивач вважає незаконним, оскільки відсутність будь-якої містобудівної документації у разі наявності Генерального плану населеного пункту смт. Авангард не є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 988-VII від 07.05.2019 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою».

Зобов`язано Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 квітня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована масив АДРЕСА_1 та прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, з урахуванням встановлених судом обставин.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині якою відмовлено у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати у цій частині судове рішення та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим рішення в частині, якою задоволено позовні вимоги, Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати у цій частині судове рішення та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції у своєму рішенні не зазначив жодної законної підстави для відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки саме у масиві АДРЕСА_1 , яке було вказано як бажане місце розташування земельної ділянки. Вдавшись до трактування дискреційності повноважень відповідача, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що єдиним належним способом захисту порушеного права позивача з урахуванням неодноразової протиправної поведінки відповідача є саме зобов`язання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а не зобов`язання вчергове розглянути питання про надання дозволу. Матеріали справи свідчать про протиправний результат такого неодноразового розгляду підтверджений безліччю судових рішень.

В обґрунтування своєї скарги апелянт Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області вказує на те, що поза належним аналізом суду лишилась та обставина, що відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою за рішенням від 07.05.2019р. № 988-VII надана саме з підстав невідповідності місця розташування бажаної обраної заявником земельної ділянки нормам ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». З цього приводу, висновок суду, викладений у абзацах 4та 5 аркушу 7 рішення вбачається помилковим. До того ж, апелянт зазначає, що згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не є можливим надання у власність особи земельної ділянки для містобудівних потреб у разі, якщо щодо цієї земельної ділянки (масиву земельних ділянок) відсутній план зонування. Проте, в даному випадку мета отримання позивачем земельної ділянки пов`язана саме із її отриманням для містобудівних потреб. Отже, наявність детальних планів та планів зонування є обов`язковою умовою у разі надання земельних ділянок, які будуть використовуватися для розміщення об`єктів будівництва, і в свою чергу законність та обґрунтованість вибору місця розташування земельної ділянки визначається саме з урахуванням обов`язковості дотримання вимог такої містобудівної документації, що прямо зазначено в частині 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Авангардівська селищна рада зазначала також, що такі земельні ділянки належать до категорії земель житлової та громадської забудови. Згідно ж зі ст. 38 ЗК України до цієї категорії земель належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання таких земель здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст. 39 ЗК України). Логічним є те, що саме ці земельні ділянки слід вважати такими, які надаються для містобудівних потреб. Саме з наведених нормативно-правових підстав Авангардівською селищною радою Овідіопольського району і було винесене рішення від 07.05.2019 р. № 988-VII.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області із заявою, відповідно до ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, про надання безоплатно у власність земельної ділянки приблизною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах вулиць Тиха та Нижня в АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1337-V від 18.06.2015 року відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області у зв`язку з невідповідністю місць розташувань, обраних ОСОБА_1 об`єктів вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, Генерального плану смт. Авангард, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань виконання та охорони земель смт. Авангард як адміністративно-територіальної одиниці, проекту землеустрою щодо впорядкування території (а.с. 18).

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.02.2016 року по справі № 509/4154/15-а визнано незаконним та скасовано рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1337-V від 18.06.2015 р. «Про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в межах с. Авангард, Овідіопольського району Одеської області» (а.с. 23-26).

07 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області із заявою, відповідно до ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, про надання безоплатно у власність земельної ділянки приблизною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 384- VІ від 14.07.2016 року відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в смт. Авангард Овідіопольського району для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, Генерального плану смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області (а.с. 20).

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року по справі № 509/395/17 визнано протиправним та скасовано рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 384-VІ від 14.07.2016 року «Про відмову гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою» (а.с. 27-28).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року по справі № 509/395/17 апеляційну скаргу Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області залишено без задоволення, а постанову Овідопільського районного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року - без змін (а.с. 29-30).

17 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області із заявою, відповідно до ст. 116, 118 Земельного кодексу України, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Бажане місце розташування земельної ділянки масив АДРЕСА_1 .

До заяви було додано копію паспорту громадянина України, копію коду та копії графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (а.с. 14, 102-108).

07 травня 2019 року рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 988-VII відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у зв`язку з відсутністю затвердженого відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» плану зонування території смт. Авангард Овідіопольського району, в межах якої заявником визначено бажане місце розташування земельної ділянки, і пов`язаною із цим невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам ст. 39 Земельного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 18, 25, 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 16, 101).

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 988-VII від 07.05.2019 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» прийнято необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,10 га, згідно заяви від 17.04.2019 року, суд першої інстанції зазначив, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. При цьому, оскільки розгляд заяви передбачає з`ясування обставин зокрема щодо відповідності місця розташування бажаної земельної ділянки та чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17 квітня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована масив АДРЕСА_1 та прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, з урахуванням встановлених судом обставин.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, вважає їх хибними, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю та передбачає, що це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Спірні правовідносини врегульовано Земельним кодексом України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин закріплено у ст. 12 Земельного кодексу України, за приписами якої, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; … к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до пункту б ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Як встановлено частинами 1, 2, 3 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У статті 121 Земельного кодексу України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, згідно з п. г) ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 , який є громадянином України, має право на набуття права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

В свою чергу, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено положеннями ст. 118 ЗК України.

У відповідності до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України).

З наведеного, як вірно зауважив суд першої інстанції слідує, що нормами чинного Земельного кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, серед яких, в тому числі:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас, право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України чинним законодавством не передбачено.

Вищевказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.11.2019 року у справі № 420/914/19, від 13.11.2019 року у справі №756/6448/16-а та від 21.11.2019 року у справі № 812/1268/17, тощо.

Згідно вимог ч.ч. 10,11 ст. 118 Земельного кодексу України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

При цьому, загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Водночас, з матеріалів справи колегією суддів встановлено, що підставою для прийняття спірного рішення селищної ради № 988-VІІ від 07.05.2019р., яким ОСОБА_1 відмовлено в надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області слугувала - невідповідність місця розташування обраної земельної ділянки - нормам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин, архітектури та екологічної політики Авангардіської селищної ради № 14 від 03.05.2019 року, комісією досліджувалось питання щодо можливості надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, комісія з питань земельних відносин, архітектури та екологічної політики Авангардіської селищної ради з посиланням на ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» дійшла висновку про відсутність підстав для надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах масиву АДРЕСА_1 (а.с. 109-113).

У відповідності до ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків:

1) розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи;

2) приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону;

3) надання земельної ділянки, розташованої на території зони відчуження чи зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

4) надання земельної ділянки для розміщення лінійних об`єктів транспортної та енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, ліній електропередачі, зв`язку);

5) буріння, влаштування та підключення нафтових і газових свердловин за межами населених пунктів;

6) будівництва, експлуатації військових та інших оборонних об`єктів.

Таким чином, з наведеної норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вбачається неможливість надання у власність особи земельної ділянки для містобудівних потреб у разі, якщо щодо цієї земельної ділянки (масиву земельних ділянок) відсутній план зонування.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що у даному випадку мета отримання позивачем земельної ділянки пов`язана саме із її отриманням для містобудівних потреб.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», об`єктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, об`ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом об`єктів будівництва.

Тобто, об`єктом цього Закону є усі питання, що пов`язані з плануванням території та її забудовою.

Забудова ж, в свою чергу, передбачає будівництво із зведенням об`єктів будівництва та безпосередньою сферою регулювання цим законом є об`єкти будівництва.

Таким чином, об`єктами будівництва у розумінні вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Отже, під наданням земельних ділянок для містобудівних потреб маються на увазі земельні ділянки, які планується використовувати для розміщення на них саме об`єктів будівництва.

За вказаного, колегія суддів вважає ґрунтовним твердження апелянта Авангардівської селищної ради про те, що наявність детальних планів та планів зонування є обов`язковою умовою у разі надання земельних ділянок, які будуть використовуватися для розміщення об`єктів будівництва, і в свою чергу законність та обґрунтованість вибору місця розташування земельної ділянки визначається саме з урахуванням обов`язковості дотримання вимог такої містобудівної документації, що прямо зазначено в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Крім того, відповідно до ст. 38 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

При цьому, як передбачено статтею 39 Земельного кодексу України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Враховуючи усе викладене вище, апеляційний суд вважає, що спірне рішення Авангардівської селищної ради від 07.05.2019 року № 988-VII прийнято з передбачених ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України; у межах повноважень, наданих ст. ст. 12, 40, 80, 83, 90, 116, 118, 122 Земельного кодексу України, ст. ст. 10, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; у спосіб, що передбачений зокрема ст. 118 ЗК України, ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»; з використанням наданих органу місцевого самоврядування повноважень з метою, з якою це повноваження надано - для вирішення питання реалізації права громадянина на отримання земельної ділянки із земель комунальної власності; обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а саме з урахуванням наявності земельних ділянок, наявності раніше прийнятих селищною радою рішень про надання вибраних позивачем земельних ділянок іншим особам, необхідності захисту прав та законних інтересів цих осіб, ненадання позивачем погодження цих осіб-землекористувачів на вилучення в них земельних ділянок на користь позивача; безсторонньо (неупереджено, добросовісно, розсудливо), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації - відповідно до викладених вище обставин, тощо.

До того ж, повертаючись до приписів ст. 2 КАС України, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що спірне рішення було обґрунтовано саме невідповідністю місця розташування об`єкта бажаної земельної ділянки вимогам у даному випадку Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що в свою чергу свідчить про наявність підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Отже, ухвалюючи рішення у даній справі, суд першої інстанції не звернув достатньої уваги на те, що підставою відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку було відсутність затвердженого відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» плану зонування території смт. Авангард Овідіопольського району, в межах якої заявником визначено бажане місце розташування земельної ділянки, і пов`язана із цим невідповідність місця розташування об`єкта вимогам ст. 39 Земельного кодексу України, ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За вказаного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Таким чином, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість прийнятого відповідачем спірного рішення, підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 щодо зобов`язання надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою - відсутні.

В свою ж чергу, враховуючи встановлені вище апеляційним судом обставини, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. (ч. 1 ст. 317 КАС України).

Таким чином, на підставі усього викладеного вище, оскільки судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного судового рішення з прийняттям нового, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Авангардіської селищної ради Овідіопольського району Одеської області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі № 420/5833/19 - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 29 квітня 2021 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.