Справа № 620/1198/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року Чернігів Справа № 620/1198/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит Смаку» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оксамит Смаку» звернулось до суду з адміністративним позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 03.02.2021 № .

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з підстав, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, ґрунтуються виключно на підставі сумнівів та припущень посадових осіб контролюючого органу, без врахування фактичних обставин справи. Наявні всі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують дійсність укладених договорів.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив: перевіркою встановлено, що ТОВ «Оксамит Смаку» сформовані дані податкового обліку за жовтень 2020 року, які не підтверджуються первинними документами, які не опосередковуються реальним рухом активів та не підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з ТОВ «Бордо - К» (код 22589016) в задекларованих обсягах: на суму податкового кредиту - 124361,7рн. ПДВ, за податковим кредитом, сформованим від зазначеного постачальника згідно накладних для покупця ТОВ «Оксамит Смаку».

Оскільки, податкові накладні постачальника ТОВ «Бордо - К» (код 22589016) для ТОВ «Оксамит Смаку» не відповідають змісту та обсягу проведених операцій, не підтверджені наявними первинними документами у повному обсязі, що передбачено вимогами до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у задекларованих обсягах та не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності за жовтень 2020 рік. Таким чином, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість , встановлені порушення статей Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 124362 грн ПДВ за відсутності первинних документів у повному обсязі та за відсутності реального (законного) джерела походження товару по ланцюгу постачання.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідач обґрунтовує свої претензії неналежними доказами та суб`єктивними припущеннями, тож просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області відповідно до вимог п.п. 20.1.4 ст.20 пп.78.1.8 п. 78.1 ст.78 та ст. 82 Податкового кодексу України проведена документальна позапланові виїзна перевірка ТОВ «Оксамит Смаку» (), з питань правомірності нарахуванні від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту по декларації за жовтень 2020 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 06.01.2021 року № 10/07/42136963 (а. с. 12-36).

Згідно висновку, викладеного в акті, під час перевірки було встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 124362 грн. ПДВ за відсутності первинних документів у повному обсязі та за відсутності реального (законного) джерела походження товару по ланцюгу постачання.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 03.02.2021 № , яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту на 124362 грн (а. с. 40).

Вважаючи, податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною першою статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно абзацу одинадцятого статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. (частина друга статті 9 вказаного Закону).

Отже, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

В силу підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

У відповідності до пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1. статті 44 Податкового кодексу України).

В силу пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно підпункту а пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

В силу пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Як встановлено, на підтвердження реальності взаємовідносин з ТОВ «Бордо-К» 28.10.2020 між ТОВ «Бордо-К» та позивачем було укладено Договір купівлі-продажу № 28/10/2020 (надалі-Договір) - додаток № 7.

Згідно п. 1.1. Договору, ПОСТАЧАЛЬНИК (прим. - за текстом Договору ТОВ «Бордо-К») передає, а ПОКУПЕЦЬ (прим. - Позивач) приймає та сплачує, на умовах, що вказуються у специфікаціях (додатках) до даного Договору, сільськогосподарську продукцію, надалі по тексту - товар.

Як вбачається з пп. 2.1. - 2.3. Договору, найменування, кількість і ціна товару зазначаються також в специфікаціях. 28.10.2020 було підписано Специфікацію № 1 та № 2 (додатки № 8, 9), тотожних за змістом, за виключенням кількості та відповідно ціни товару.

Основний вид діяльності сторін та зв`язок з Договором: позивач - 10.41. - Виробництво олії та тваринних жирів (п. 2.7. на стор. 3 Акту; відомості з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань); ТОВ «Бордо-К» - з 04.01.2013 - 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля, з 03.03.2020 - 01.47 - Розведення свійської птиці (четвертий абзац з кінця стор. 10 Акту; відомості з ЄДР).

Таким чином, суб`єкт господарювання, що займається неспеціалізованою оптовою торгівлею (ТОВ «Бордо-К») продав виробнику соняшникової олії (позивач) сировину (насіння соняшнику). Обидві сторони Договору мали необхідні матеріальні, технічні та трудові ресурси для його виконання.

Так, щодо доказів отримання, оплати товару та податкового обліку операцій, то 28.10.2020 між сторонами було підписано специфікації № 1 та № 2 до Договору з тотожними умовами, відмінність полягала лише у об`ємі поставок та відповідно ціні: п. 4 Специфікацій: Поставка Товару здійснюється Продавцем окремими партіями атомобільним транспортом - Місце передачі - склад Покупця за адресою: 16600, Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Липіврізька, 53; п. 1 Специфікації № 1: насіння соняшнику 20,72 тон; загальна вартість 321 160,08 грн.; п. 1 Специфікації № 2: насіння соняшнику 27,42 тон; загальна вартість 425 010,11 грн.

Поставка за специфікацію № 1 підтверджується: видатковою накладною № 55 від 29.10.2020 (додаток № 10) та ТТН № 55Р від 29.10.2020 (додаток № 11). Перевезення здійснив ФОП ОСОБА_1 .

Поставка за специфікацією № 2 підтверджується: ВН № 57 від 29.10.2020 (додаток № 12 то цього позову) та ТТН № Р57 від 29.10.2020 (додаток № 13). Перевезення здійснив ФОП ОСОБА_2 .

Слід звернути увагу, що в ТТН співпадають не лише кількість та ціна Товару з зазначеним в специфікаціях, але й пункт навантаження з адресою складу (бази) ТОВ «Бордо- К». зазначеного в таблиці розміщеній на стор. 11 Акту; пункт розвантаження співпадає з адресою виробництва позивача.

Таким чином, приймання оформлено належним чином; навантаження та розвантаження товару відбулось за адресою складів ТОВ «Бордо-К» та позивача.

Як вбачається з Наказу ТОВ «Оксамит Смаку» № 7-В від 01.09.2018 року «Про аналіз «кості вхідної сировини» (додаток № 18) позивач, проводить аналіз якості насіння соняшника на своєму складі при отриманні товару: замір вологи сировини - за допомогою приладу вологомір; замір на сміття - методом відбору сміттєвих домішок; визначення частки олії - на маслопресі (EXTRUDER) для визначення виходу олії та макухи методом першого сирого віджиму. Отримана олія проходить точне зважування.

Цим же наказом було введено «Журнал обліку та контролю вхідної сировини (насіння соняшнику)» - додаток № 19. Як з записів на сторінці 26 Журналу обліку, позивачем було здійснено приймання за якістю партій за специфікаціями № 1,2 до Договору.

Таким чином, товар був прийнятий не лише за кількістю, але й за якісними характеристиками.

Виходячи з п. 3.2. Договору, оплата за отриманий Товар, здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця.

п. 3.3. Договору: Оплата вартості поставленого Товару може здійснюватись частинами на підставі виставлених рахунків.

п. 35. Договору: Покупець сплачує грошову суму в розмірі суми ПДВ вартості Товару, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати реєстрації ПН в ЄР податкових накладних відповідно до ст. 201.1 ПКУ.

Відповідно до положень п. 3.2, 3.3., 3.5 Договору оплата була здійснена шляхом перерахування на банківський рахунок ТОВ «Бордо-К» двох платежів: платіжне доручення від 30.10.2020 № 1362 на суму 621 800,49 грн. (додаток № 14); платіжне доручення від 02.11.2020 № 1368 на суму 124 361,70 грн. (додаток № 15).

Загальна сума сплачених коштів складає 746 162,19 грн. (621 800, 49 + 124 361,70), що відповідає загальній вартості специфікацій № 1 та № 2 (321 160,08 + 425 010,11).

Так, заборгованості за поставлений товар за специфікаціями № 1, 2 у позивача не має, адже оплата була здійснена повністю.

Поставка товару за специфікацією № 1 відображена в податковій накладній № 12 від 29.102020 (додаток № 16), яка була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) 31.10.2020 під № , про що свідчить відповідна квитанція.

Поставка за специфікацією № 2 відображена в податковій накладній № 13 від 29.102020 (додаток № 17), яка була зареєстрована в ЄРПН 02.11.2020 під № .

ТОВ «Бордо-К» в порядку та в строки, передбачені ПК України, здійснило реєстрацію податкових накладних, які відповідач в свою чергу зареєстрував (не відмовив у реєстрації), оскільки законних підстав для такої відмови не було.

На підтвердження походження товару ТОВ «Бордо-К» надало засвідчені копії таких документів: Договір поставки № 21/09-2020 від 21.09.2020 з ТОВ «АНВФ «Криниця» (надалі Договір контрагентів) додаток № 20; видаткові накладні - додатки № 21 -23; Форми 4-сг та 37-сг ТОВ «АНВФ «Криниця» та квитанції про їх подачі до органів статистики - додатки № 24,25.

Як вбачається зі Звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року, форма 4-сг, ТОВ «АНВФ «Криниця» на землях, що розташовані в Херсонській області, Білозерський район, під посів соняшнику було виділено 1020,12 га.

Згідно розділу І Звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур 37-сг на 01.10.2020, ТОВ «АНВФ «Криниця» зібрало 20402,4 ц соняшнику, тобто 2 04024 т.

Додаткові обставини здійснення поставки насіння соняшнику до контрагента позивача:

- статутний капітал 2 500 000 грн.;

- стан платника - 0 (за основним місцем обліку);

- основний вид діяльності - Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

- трудові ресурси - 31 особа (за даними форми 1-ДФ за Зй квартал 2020 р.);

- має у власності і користуванні сільськогосподарську техніку (сіялки, трактори, розрихлювач, розкидувач), транспорті засоби, офіс у м. Кременчук, Полтавської області та склад у м. Полтава;

- має у користуванні сільськогосподарські ділянки у 5 областях України, в тому числі і в Полтавській області;

- 01.10.2020 зі складу в м. Полтава, трьома поставками було здійснено постачання насіння соняшнику контрагенту позивача - ТОВ «Бордо-К».

Таким чином, постачальник контрагента позивача мав: стан платника податків, який свідчить про відсутність податкових ризиків; необхідні матеріальні, технічні та трудові ресурси для вирощування насіння соняшнику; вирощування насіння олійних культур є основним видом його діяльності; зібрав врожай насіння соняшнику, щонайменше у розмірі 2 040,24 т. (лише у Херсонській області); має у користуванні с/г землі у п`яти областях України, в тому числі в Полтавській області; постачання насіння соняшнику відбулось зі складу ТОВ «АНВФ «Криниця» у м. Полтава, Полтавської області.

Ці дані свідчать, що насіння соняшнику, що було поставлено позивачу ТОВ «Бордо-К», було вироблено ТОВ «АНВФ «Криниця», а ланка постачання соняшнику, в якій задіянні платники, відносно яких були винесені рішення про їх ризиковість, не має відношення до товару, що отримав позивач.

Також, 15.04.2021 до суду позивачем було надано договори між ТОВ «Бордо-К» і перевізниками та документи, що підтверджують їх виконання.

Додатково, позивачем 22.04.2021 надано докази, що підтверджують обставини перевезення товару між ТОВ «Бордо-К» та позивачем, а також підтверджують досягнення ділової мети діяльності позивача -отримання прибутку від використання придбаного товару у своїй господарській діяльності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що обидві сторони мали необхідний рівень матеріальних, трудових та технічних ресурсів для виконання цієї господарської операції; для поставки товару між сторонами були залучені стороні перевізники, взаємовідносини з якими, не ставляться під сумнів відповідачем; позивач отримав прибуток в середньому у 12,77% з продажу олії виготовленої з насіння соняшнику придбаного у ТОВ «Бордо-К», чим досяг ділової мети в розумінні п. 14.1.231. ст. 14 ПК України.

Так, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

Судом не встановлено жодного фактичного порушення вимог наведених норм законодавства, яке б позбавляло позивача права на формування податкового кредиту.

Самі собою недоліки в оформленні окремих документів не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Разом з тим, доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

До того ж, придбані у контрагентів позивача товари (послуги) використано позивачем у межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 480/4346/18.

В обґрунтування прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача ґрунтуються на даних податкової інформації щодо спірних контрагентів, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірного договору за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Не підтвердження руху товару по ланцюгу базується лише на інформації, отриманій з Єдиного реєстру податкових накладних, однак правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача з його контрагентами.

Суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагента по ланцюгу постачання трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеним договорам з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, шо свідчать про протиправну поведінку контрагента та про обізнаність платника податків щодо такої, та злагодженості дій між ними.

Крім того, суд зазначає, що висновки про відсутність у контрагента трудових та матеріально-технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої податкової інформації, наявної в базі даних ДПС та податкової інформації, наданої іншим контролюючим органом, проте така податкова інформація, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Суд звертає увагу, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на додану вартість, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.05.2020 у справі № 826/11267/16, від 02.06.2020 у справі № 620/1024/19, від 30.06.2020 у справі № 440/2/426/19, від 10.07.2020 у справі № 120/4723/18-а, від 17.07.2020 у справі № 804/625/16.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу Інтерсплав проти України, вказав, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Не можуть бути прийнятими доводи владної сторони за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що платник податку був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Такий висновок відповідає принципу індивідуального застосування відповідальності, в тому числі за порушення правил оподаткування.

Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 03.02.2021 № відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит Смаку» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області на користь ТОВ «Оксамит Смаку» підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 168, 227, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит Смаку» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 03.02.2021 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит Смаку» судовий збір у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оксамит Смаку» (вул. Липіврізька, 53, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600 ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення суду виготовлено 27.04.2021.

Суддя О.В. Заяць