Справа № 160/11083/19
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 160/11083/19

адміністративне провадження № К/9901/12422/21

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 160/11083/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Технобудресурс» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

08.04.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м.Києві на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Технобудресурс» з урахуванням уточненої позовної заяви звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до ДПС України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та до Головного управління ДПС у м. Києві, в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головне управління ДПС у Дніпропетровській області в особі комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1303941/42796735 від 10.10.2019, про відмову Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Технобудресурс» у реєстрації податкової накладної №1 від 01.10.2019 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою подання, податкову накладну №1 від 01.10.2019, виписану Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Технобудресурс» на ПП ПРОМДЕТАЛЬ, ІПН 23 на суму ПДВ 4138043,09 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо віднесення Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Технобудресурс» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості та зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Технобудресурс» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Дніпропетровській окружний адміністративний суд рішенням від 28.02.2020 позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Головне управління ДПС у м.Києві звернулося до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Третій апеляційний адміністративий суд ухвалою від 23.04.2020 апеляційну скаргу залишив без руху з підстав несплати судового збору.

Ухвалою Третій апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 апеляційну скаргу відповідача повернуто з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі про залишення її без руху.

Головне управління ДПС у м.Києві повторно звернулося з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2020.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04.08.2020 залишив апеляційну скаргу без руху та встановив, що апеляційна скарга подана із пропуском передбаченого процесуальним законом строку, клопотання про поновлення не містить поважних обґрунтовань та доказів, щодо наявності поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження та запропонував скаржнику подати клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із наведенням інших поважних причин такого пропуску.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30.09.2020 визнав наведені відповідачем обставини поважності пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними та відмовив скаржнику у відкритті апеляційного провадження. При цьому, суд виходив з того, що відсутність належного фінансування державного органу, а також повторна подача апеляційної скарги, у зв`язку з поверненням первинної не є пов`язаними з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги, та, як наслідок, не є поважною підставою для порушення принципу правової визначеності.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з такого.

Частиною третьою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (яка визначає загальний строк на апеляційне оскарження) передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Так, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади (у тому числі й податкові), що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, податковий орган, як при неодноразовому поданні апеляційної скарги, так і в межах встановленого у подальшому судом апеляційної інстанції строку, не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.

Зважаючи на викладене, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у даній справі суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, оскільки апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження, а наведені податковим органом підстави для поновлення цього строку обґрунтовано визнані судом неповажними.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у м.Києві на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 160/11083/19 відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.Я.Олендер Р.Ф. Ханова