Справа № 300/2679/20
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2021 р. справа № 300/2679/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Тимощука О.Л.,
секретаря судового засідання - Ткачук О.П.,
представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Хоптія М.В.,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 ,
представника відповідача - Джоголи Т. В.,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Липчук В. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Державна регуляторна служба України,
до Рожнятівської селищної ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС в Івано-Франківській області
про визнання протиправним та скасування рішення,
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
1.1. Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_7 (відмовився від позову), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 (надалі, також позивачі), 06.10.2020 звернулися в суд з позовною заявою до Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області (надалі, також відповідач, у подальшому замінено на Рожнятівську селищну раду) про визнання протиправним та скасування рішення від 12 липня 2018 року №151-1/2018 Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. В ході розгляду справи також залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Державну регуляторну службу України, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС в Івано-Франківській області.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем прийнято спірне рішення, при цому не провівши жодних, передбачених законодавством процедур щодо прийняття регуляторного акта, а саме: включення проєкта рішення до плану з підготовки та прийняття регуляторних актів / плану діяльності сільської ради, та відповідно оприлюднення вказаного плану, оприлюднення проєкта рішення з його аналізом регуляторного впливу з метою отримання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, проведення відстеження результативності регуляторного акта, тощо. Оскільки проєкт рішення не оприлюднений, мешканці позбавлені права подати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проєктів регуляторних актів. Таким чином, такі дії грубо порушили права та інтереси жильців села та позивачів у тому числі. Окрім цього рішення відповідача не подавалося на погодження до Державної регуляторної служби України та не проходило відповідної процедури. Також позивачі вказали, що в зв`язку з набранням чинності рішення №151-1/2018 у позивачів виникло податкове зобов`язання пред`явлене ГУ ДПС в Івано-Франківській області, проте, якщо б оскаржене рішення виносилося на розгляд з дотриманням усіх передбачених Законом процедур, зокрема з урахуванням громадської думки, то ймовірно у позивачів не виникло б податкового навантаження, яке склалось внаслідок нарахування органом ДПС податку у відповідності до цього рішення, яке позивачі вважають незаконним.
1.2. Пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Державної регуляторної служби України.
Третя особа зазначає, що рішення місцевих органів влади про встановлення місцевих податків і зборів мають ознаки регуляторних актів та потребують реалізації процедур, передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV. Разом з тим, пунктом 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 № 2245-VIII установлено, що у 2018 році до рішень про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятих органами місцевого самоврядування, у тому числі радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, після 15 липня 2017 року та у 2018 році, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Просила суд врахувати її пояснення.
1.3. Позиція відповідача.
Відповідач письмового відзиву на позов не подав, проте уповноважений представник у судових засіданнях заперечувала проти задоволення позову, вказуючи на те, що спірне рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема відповідно до статті 13 Закону України «Про місцеве самоврядування».
1.4. Пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС в Івано-Франківській області.
Третя особа не погодилася з викладеними доводами позивача, вказуючи на те, що Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області при визначенні суми податкового зобов`язання застосовано ставки податків, визначені рішенням Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 12.07.2018 №151-/1/2018, яке на момент винесення податкових повідомлень-рішень було чинним, а тому в задоволенні позову просить відмовити.
1.5. Заяви учасників справи та процесуальні дії.
Позовна заява надійшла до суду 06.10.2020 (том 1, а.с.1-6).
Також разом з позовною заявою позивачами 06.10.2020 подано заяву про залучення третьої особи на стороні позивача без заявлення самостійних позовних вимог: Державної регуляторної служби України (том 1, а.с.96-97).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 позовну заяву ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 до Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення, залишено без руху. Надано позивачам десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом: подання кожним позивачем документу про сплату судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (том 1, а.с.100-102).
На виконання ухвали суду позивачами надано заяву та квитанції про сплату судового збору (том 1, а.с.106, 107, 108).
Ухвалою від 26.10.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі. Призначено підготовче засідання в справі на "17" листопада 2020 р. о 10:00 год. Зобов`язано відповідача опублікувати оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження рішення від 12 липня 2018 року №151-1/2018 Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений (офіційному друкованому виданні, на сайті відповідної ради, чи ін.). Зобов`язано відповідача надати до підготовчого засідання: - підтвердження офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження в даній адміністративній справі; - документальне підтвердження того, що оскаржене рішення є чинним на момент звернення до суду; - обґрунтування та документальне підтвердження всіх вжитих процедур щодо прийняття оскарженого рішення (том 1, а.с.109-111).
Підготовче судове засідання в даній адміністративній справі, призначене на 17.11.2020 не відбулося в зв`язку з перебуванням головуючого судді на листку непрацездатності (том 1, а.с. 136). Наступне засідання призначено на 08.12.2020 о 10:00 (том 1, а.с.144).
Від позивача ОСОБА_7 17.11.2020 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та долучення додаткових документів (том 1, а.с.138-139).
Від позивачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності (том 1, а.с.157).
Підготовче засідання, призначене на 08.12.2020 відкладено на 28.12.2020 о 14 год 00 хв у зв`язку з клопотанням позивача ОСОБА_7 (том 1, а.с.158-159).
Від позивача ОСОБА_7 на електронну адресу суду 24.12.2020 надійшла заява про відмову від адміністративного позову (том 1, а.с.164).
Позивачем ОСОБА_1 28.12.2020 подано клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державну регуляторну службу України (том 1, а.с.174).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 заяву ОСОБА_7 від 22.12.2020 про відмову від адміністративного позову задоволено. Провадження у справі №300/2679/20 в частині позовних вимог, заявлених ОСОБА_7 до Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення від 12 липня 2018 року №151-1/2018 "Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки", закрито (том 1, а.с.178-179).
Підготовче судове засідання, призначене на 28.12.2020 відкладено на 12.01.2021 о 14:00 год у зв`язку з залученням третьої особи на стороні позивачів (том 1, а.с.186).
Ухвалою суду від 28.12.2020 заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про залучення Державної регуляторної служби України до участі в даній адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів, задоволено. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Державну регуляторну службу України до участі в даній адміністративній справі (том 1, а.с.188-190).
До суду 11.01.2021 від Державної регуляторної служби України надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (том 1, а.с.198-199).
Від представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - Хоптія М. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (том 1, а.с.211).
У підготовчому судовому засіданні протокольними ухвалами суду продовжено строк засідання на 30 днів, залишено клопотання представника третьої особи про розгляд справи в режими відеоконференції без розгляду, задоволено клопотання про відкладення розгляду справи, наступне підготовче засідання призначено на 21.01.2021 о 14:00 год (том 1, а.с.212-213).
Представником відповідача 12.01.2021 подано заяву про долучення до матеріалів справи оригіналу та копії оголошення в друкованому засобі масової інформації про розгляд даної адміністративної справи (том 1, а.с.219, 220, 221).
До суду 14.01.2021 від Державної регуляторної служби України надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (том 1, а.с.223-225).
Ухвалою суду від 15.01.2021 у задоволенні клопотання Державної регуляторної служби України від 06.01.2021 Вих№44/0/20-21 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено (том 1, а.с.228-229).
Від представника ОСОБА_1 та ОСОБА_8 - Хоптія М. В. 21.01.2021 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (том 1, а.с.237).
Державною регуляторною службою України 21.01.2021 подано пояснення по справі №300/2679/20 (том 1, а.с.239-241).
У судовому засіданні, яке відбулося 21.01.2021 судом протокольною ухвалою відмовлено представнику позивачів у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та продовжено розгляд в підготовчому провадженні, ухвалою від 21.01.2021 вирішено залучити третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача ГУ ДПС в Івано-Франківській області, оголошено перерву до 01.02.2021 о 10:00 у зв`язку з залученням третьої особи (том 2, а.с.1-2, 4-6).
Державною регуляторною службою України 25.01.2021 подано пояснення по справі №300/2679/20 (том 2, а.с.17-21).
На електронну адресу суду 28.01.2021 від Державної регуляторної служби України надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (том 2, а.с.37-39).
Ухвалою суду від 28.01.2021 у задоволенні клопотання Державної регуляторної служби України від 25.01.2021 Вих№257/0/20-21 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відмовлено (том 2, а.с.51-53).
Підготовче засідання, призначене на 01.02.2021 відкладено на 10.02.2021 о 13:15 год, у зв`язку з наданням третій особі на стороні відповідача ГУ ДПС в Івано-Франківській області можливості надати письмові пояснення по справі (том 2, а.с.61).
На електронну адресу суду 03.02.2021 від Державної регуляторної служби України надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (том 2, а.с.72-73).
Ухвалою суду від 03.02.2021 у задоволенні клопотання Державної регуляторної служби України від 02.02.2021 Вих№456/0/20-21 про участь у судовому засіданні 10.02.2021 о 13 год 15 хв в режимі відеоконференції, відмовлено (том 2, а.с.90-91).
До суду 04.02.2021 від Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області надійшло клопотання про розгляд питання щодо її залучення стороною процесу (том 2, а.с.94).
На електронну адресу суду 09.02.2021 від Державної регуляторної служби України надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (том 2, а.с.104-106).
Від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 09.02.2021 надійшли пояснення по справі (том 2, а.с.109).
Підготовче судове засідання, призначене на 10.02.2021 відкладено на 22.02.2021 о 14:00 в зв`язку з заміною сторони процесу (том 2, а.с.112).
Так, ухвалою суду від 10.02.2021 заяву Рожнятівської селищної ради від 29.01.2021 №02-25/101 задоволено. Замінено відповідача Петранківську сільську раду її правонаступником Рожнятівською селищною радою. У зв`язку із заміною відповідача його правонаступником, судове засідання у підготовчому провадженні відкладено на « 22» лютого 2021 року о 14:00 год (том 2, а.с.115-119).
Від представника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 22.02.2021 надійшли письмові пояснення (том 2, а.с.125-127).
На електронну адресу суду 22.02.2021 від Рожнятівської селищної ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача (том 2, а.с.130-131).
Підготовче судове засідання, призначене на 22.02.2021 відкладено до 02.03.2021 о 14:00 (том 2, а.с.134).
Ухвалою суду від 22.02.2021 повторно витребувано у Рожнятівської селищної ради належним чином засвідчені копії письмових доказів та (або) інформацію про: - підтвердження офіційного оприлюднення рішення Петранківської сілької ради від 12 липня 2018 року №151-1/2018 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», а також, проекту такого рішення; - підтвердження чинності оскарженого рішення на момент розгляду судом даної адміністративної справи; - обґрунтування та документальне підтвердження всіх вжитих узгоджувальних процедур щодо прийняття оскарженого рішення. - витяг з регламенту Петранківської сільської ради в частині встановленого порядку прийняття рішень. Зобов`язано Рожнятівську селищну раду надати витребувані судом документи до 02.03.2021 14 год. 00 хв. Продовжено Рожнятівській селищній раді строк до 02 березня 2021 року для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що відповідно до частини 4 статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Попереджено Рожнятівську селищну раду про те, що в разі невиконання даної ухвали суду, до відповідача будуть застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу (том 2, а.с. 136-139).
На електронну адресу суду 01.03.2021 від Державної регуляторної служби України надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (том 2, а.с.149-151).
На виконання ухвали суду 01.03.2021 від Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області надійшли письмові пояснення (том 2, а.с.161-162) та документи витребувані судом (том 2, а.с.163-174).
Від відповідача на електронну адресу суду 01.03.2021 надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача (том 2, а.с.178).
Ухвалою суду від 01.03.2021 клопотання Державної регуляторної служби України від 26.02.2021 №851/0/20-21 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено. Встановлено судове засідання в даній адміністративній справі №300/2679/20, призначене на 02 березня 2021 року о 14:00 год провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням представницею Державної регуляторної служби України власних технічних засобів, а саме за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку "EASYCON" (том 2, а.с.179-180).
Від Рожнятівської селищної ради 02.03.2021 на електронну адресу суду надійшли додаткові докази (том 2, а.с.190-202) також зазначені документи надійшли поштою (том 2, а.с.207-227).
У підготовчому засіданні, призначеному на 02.03.2021 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи на 24.03.2021 о 10:00 (том 2, а.с.233).
В судовому засіданні, призначеному на 24.03.2021 представник відповідача попросив викликати та допитати свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ухвалою суду оголошено перерву до 08.04.2021 о 10:00 у зв`язку з витребуванням доказів та викликом свідків (том 3, а.с.25).
Судове засідання у даній справі, призначене на 08.04.2021 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді в складі колегії по справ №300/1486/21, що підтверджено довідкою суду (том 3, а.с.47).
У судовому засіданні, призначеному на 19.04.2021 допитано свідків.
Свідок ОСОБА_7 під присягою (том 3, а.с.61) вказав, що є старостою села Петранка та підприємець. З приводу оскарженого рішення сільської ради вказав, що громадських слухань перед прийняттям рішення про встановлення ставок податків не було, як і оголошення про прийняття вказаного рішення. Також вказав, що податковий орган при прийнятті податкових повідомлень-рішень посилається на інший номер рішення сільської ради.
Свідок ОСОБА_2 під присягою (том 3, а.с.60) зазначила, що була депутатом сільської ради та є підприємцем. Повідомила суд, що їй нічого не відомо про встановлення ставок податку, у прийнятті спірного рішення того дня як депутат участі не брала.
Свідок ОСОБА_11 під присягою (том 3, а.с.59) вказала, що була депутатом сільської ради. Щодо суті позову вказала, що оскаржене рішення вивішувалося на дошці оголошень, проект рішення оголошувався головою ради напередодні його голосування до відома депутатів доводився належним чином. Спірне рішення прийнято більшістю голосів депутатів сільської ради. Щодо опублікування на веб сайті сільської ради пояснила, що в Петранківської сільської ради не було офіційного веб сайту.
Представником Рожнятівської селищної ради в судовому засіданні надано зведену інформацію про ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за даними ГУ ДФС в Івано-Франківській області станом на 27.12.2018, а також запит до Рожнятівської ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 31.03.2021 та відповідь на вказаний запит від 05.04.2021 (том 3, а.с. 62, 63-75).
Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_8 - Хоптій М. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Також вказав, що встановлення ставки податку в такому високому розмірі як це передбачено спірним рішенням дискримінує жителів села по відношення до інших сіл, у яких ставки податку значно нижчі.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів просила суд ухвалити рішення з врахуванням наданих пояснень.
Представник відповідача проти позову заперечила, вказавши, що зазначене рішення прийняте з дотриманням вимог закону, доведене до відома громади села в належний та допустимий спосіб. Щодо дискримінації заперечила, вказавши, що ставки податку, визначені спірним рішенням такі як в багатьох інших селах, а то і нижчі. Також, щодо оскарженого рішення, звернула увагу суду, що першопричиною спірної ситуації, яка виникла стала пасивність депутатів, які не цікавилися ставками податку і змістом прийнятого рішення, до поки це рішення безпосередньо торкнулося їх.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача підтримала позицію відповідача, просила в задоволенні позову відмовити.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.
Петранківською сільською радою 12 липня 2018 на тринадцятій сесії сьомого демократичного скликання пунктом 18 порядку денного визначено слухання питання про встановлення ставки податку на нерухоме майно. Відповідно до протоколу сесії, ОСОБА_10 сільський голова ознайомив депутатів із статтями Податкового кодексу України, ознайомив з додатком №1 ставки податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за один метр квадратний. За пропозицією депутата від виборчого округу №8 ОСОБА_12 поставлено на голосування. Результатами голосування рішення прийнято одноголосно (том 3, а.с.72-74). Відповідно до списку присутніх депутатів 12.07.2018, були присутні 8 депутатів (а.с.75).
За результатами сесії Петранківською сільською радою Рожнятівського району Івано-Франківської прийнято рішення від 12 липня 2018 року №151-1/2018 про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Керуючись статтею 266 Податкового кодексу України, пунктом 24 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Петранківська сільська рада встановила на території села Петранка ставки податку згідно з додатком 1, пільги до фізичних та юридичних осіб згідно додатку 2. Встановлено, що рішення набирає чинності 01.01.2019 (том 1, а.с.20). Додатком 1 визначено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі « 1 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року за 1 кв.м. бази оподаткування» (том 1, а.с.22-24).
Вважаючи, що рішення Петранківської сільської ради від 12 липня 2018 року №151-1/2018 прийняте з порушенням закону, позивачі звернулися до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом скасування цього рішення.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми інших законів та підзаконних нормативно-правових актів, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Абзацом 1 статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Згідно із статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (надалі, також - Закон №280/97-ВР), місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Статтею 13 Закону №280/97-ВР передбачено, що територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування.
Статтею 25 Закону №280/97-ВР встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Згідно з пунктом 24 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.
Відповідно до приписів частин 1, 2, 5, 10, 12 статті 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Згідно з підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України, до місцевих податків належать податок на майно.

Пунктом 10.3 статті 10 ПК України визначено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (надалі також ПК України) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з підпунктом 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 ПК України, встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Приписами підпункту 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну податкову та митну політику, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та зборів на відповідних територіях.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пунктом 12.5 статті 12 ПК України, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Статтею 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV визначено, що регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

За змістом статті 34 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV, кожен проект регуляторного акта, що внесений на розгляд до сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, подається до відповідальної постійної комісії для вивчення та надання висновків про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону.

Відповідальна постійна комісія забезпечує підготовку експертного висновку щодо регуляторного впливу внесеного проекту регуляторного акта, який разом з цим проектом та підписаним аналізом регуляторного впливу подається до уповноваженого органу для підготовки у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку пропозицій щодо удосконалення проекту відповідно до принципів державної регуляторної політики (далі - пропозиції уповноваженого органу).

При представленні на пленарному засіданні сесії ради проекту регуляторного акта голова відповідальної постійної комісії доповідає висновки цієї постійної комісії про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону, а також пропозиції уповноваженого органу разом з рішенням постійної комісії щодо їх врахування.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 № 2245-VIII, установлено, що у 2018 році до рішень про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятих органами місцевого самоврядування, у тому числі радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, після 15 липня 2017 року та у 2018 році, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Згідно з нормами статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати зокрема нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційного з`ясування усіх обставин справи, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).

ІV. ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що представником позивачів та позивачами в основі своїх доводів про протиправність спірного рішення вказується на те, що рішення Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 12 липня 2018 року №151-1/2018 Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є регуляторним актом, і повинне пройти усі передбачені процедури Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV. Також представником позивача зверталася увага суду на те, що спірне рішення не було належним чином опублікованим та містить дискримінаційні норми порівняно з ставками податку в інших населених пунктах.

Щодо обов`язкового проходження процедур регуляторного акта, суд зазначає, що законодавцем відтерміновано такий обов`язок. Судом зазначалося те, що згідно з пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 №2245-VIII, установлено, що у 2018 році до рішень про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятих органами місцевого самоврядування, у тому числі радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, після 15 липня 2017 року та у 2018 році, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Така норма законодавця вже була предметом розгляду судами, зокрема Верховним Судом у постанові від 02 грудня 2020 року, справа №357/14346/17 вказано те, що фактично у цьому випадку відсутнє виключення нормотворчих процедур щодо встановлення місцевих податків та зборів з-під дії таких основоположних принципів податкового законодавства як стабільність і публічність. Законодавець за посередництвом прикінцевих положень не мав за мету призупинити дію принципів податкового законодавства, а керувався легітимною метою забезпечення збалансованості бюджетних надходжень і покращення інвестиційного клімату в Україні.

Із цього приводу в постанові від 19.06.2019 у справі № 9901/539/18 Велика Палата уточнює щодо відповідності критеріям, що оскаржуване рішення має бути прийняте на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та пропорційно.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду при тлумаченні визначених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв застосовує індивідуальний підхід при вирішенні кожного конкретного спору стосовно правомірності та законності рішень суб`єктів владних повноважень (постанови від 07.07.2020 у справі №826/6916/15; від 21.07.2020 у справі №826/15346/16; від 13.08.2020 у справі №826/7493/15).

Верховний Суд у постановах від 24.01.2020 у справі №127/26251/15-а та від 30.01.2020 у справі №599/1422/16-а уточнив, що не можливим є втручання в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не в забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше був би порушений принцип розподілу влади.

За загальним правилом для встановлення невідповідності оскаржуваних адміністративних актів вимогам до рішень суб`єктів владних повноважень, установленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційний суд застосовує критерії безпідставності, протиправності, необґрунтованості акта чи рішення (постанова від 19.04.2018 у справі № 813/4282/16), відсутності правомірності, необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (постанови від 18.06.2020 у справі № 809/3977/14; 15.07.2020 у справі № 813/7910/14; 30.07.2020 у справі № 824/875/19-а).

Принцип правової визначеності, що є інтегративним складником принципу верховенства права, вимагає, щоб правозастосування було прогнозованим та передбачуваним.

Коли ж мова йде про пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 № 2245-VIII то останній не порушує логіку нормативної регламентації відповідної категорії суспільних правовідносин.

Правомірність обмеження майнових прав (законних очікувань) платників податків з боку держави неодноразово була предметом розгляду Європейського суду з прав людини, внаслідок чого Суд сформував уніфіковану позицію, за якою обмеження у реалізації будь-якого права може бути визнане правомірним за дотримання таких умов, як законність, легітимна мета та необхідність у демократичному суспільстві. Сукупність таких умов наразі відома під назвою «трискладовий тест».

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини для встановлення відповідності заходу принципу правомірності необхідно проаналізувати три критерії:

- чи є такий захід правомірним (передбаченим національним законодавством);

- чи є легітимною мета такого обмеження;

- чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини).

Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то Європейський суд з прав людини констатує порушення державою статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства» наголошується на необхідності встановлення відношення пропорційності між можливістю застосування, характером заходів з обмеження права власності та метою, що має бути досягнута в результаті такого застосування. Міра дбайливості власника щодо відвернення правопорушення становить лише один з елементів балансу приватного та публічного інтересів, що має розглядатись у сукупності з іншими обставинами справи. У спрощеному вигляді під публічним інтересом у цьому контексті мається на увазі реалізація превентивної функції права шляхом вилучення засобів та предметів правопорушення, що загалом відповідає частині шостій статті 13 Цивільного кодексу (застосування судом до особи, яка зловживає правом користування річчю, «інших наслідків, встановлених законом»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» йдеться про те, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення». Тобто держава має подбати про певний баланс між засобами впливу, адекватною оцінкою його протиправних дій та метою, якої хоче досягти держава.

На рівні національного процесуального закону (частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України) визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди обов`язково перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У параграфах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, параграф 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, параграф 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, параграф 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, параграф 51). Зокрема, на державні органи покладений обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (зокрема, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, параграф 74, «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, параграф 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), параграф 128, «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), параграф 119).

Принцип пропорційності має забезпечувати дотримання відповідного балансу між будь-якими зворотними наслідками, що можуть бути заподіяні правам, свободам або інтересам учасників правовідносин, а також поставленим цілям адміністративного договору. Принцип пропорційності передбачає (1) використання засобів, пропорційних до переслідуваних цілей, (2) забезпечення через здійснені заходи чіткої рівноваги між публічними інтересами з правами та інтересами приватних осіб.

За таких обставин рішення Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 12 липня 2018 року №151-1/2018 Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки прийняте правомірно з урахуванням публічного інтересу щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень, покращення інвестиційного клімату в Україні для забезпечення ефективної реалізації поточних завдань і функцій держави.

З огляду на вказане суд визнає, що у справі, яка розглядається, відсутнє втручання держави в майнові права, воно є законним і є пропорційним указаній легітимній меті. Аналогічна позиція наведена в постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року, справа №357/14346/17.

Щодо офіційного оприлюднення спірного рішення, то судом встановлено, та не заперечувалося усіма учасниками справи, що офіційного вебсайту та офіційного друкованого видання у Петранківської сільської ради не було. Відповідно до доводів відповідача та пояснень свідка ОСОБА_11 , Петранківська сільська рада усі свої рішення, які повинні оприлюднюватися вивішувала на дошці оголошень сільської ради. Спірне рішення сільської ради також вивішувалося на дошці оголошень, про що вказала ОСОБА_11 . Інші свідки вказали, що не бачили цього оголошення, але не стверджували, що такого оголошення не було вивішено.

Окрім цього на офіційному сайті ДПС України опубліковано довідник прийнятих органами місцевого самоврядування рішень про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та затвердження ставок станом на 01.01.2020 (https://tax.gov.ua/podatki-ta-zbori/stavki-mistsevih-podatkiv-ta-zboriv/ivano-frankivska-oblast/dlya-yuridichnih-osib/stanom-na-01-01-2020).

У вказаних зведених даних опубліковано рішення Петранківської сільської ради від 12.07.2018 №133-1/2018, судом встановлено допущення описки податковим органом в номері рішення, тобто ставки податку у вказаному рішення відповідають визначеним у спірному рішенням від 12 липня 2018 року №151-1/2018 ставкам.

Таким чином, суд визнає, що в межах даних правовідносин не було свавілля з боку відповідача, оскільки дії останнього щодо оприлюднення регуляторного акту відповідають встановленим правилам спеціального порядку оприлюднення таких актів, виходячи з комплексного аналізу статей 57, 58 Конституції України, Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 №2245-VIII, частини п`ятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Суд також зауважує, що прийняття Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 № 2245-VIII цілком узгоджується зі статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Захист власності), яка серед іншого визначає право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відтак, внесення змін до Податкового кодексу України та механізму прийняття рішень щодо місцевих податків органами місцевого самоврядування слід уважати «законним втручанням» держави у мирне володіння майном особи та таким, що узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини.

Відповідна правова позиція була висловлена у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 460/2565/18, від 09.07.2019 у справі № 766/10437/17, від 21.05.2019 у справі № 804/2375/18.

Щодо посилання відповідача на дискримінацію порівняно з іншими населеними пунктами району, то суд зазначає, що відповідно до зведених даних ГУ ДПС в Івано-Франківській області в Рожнятівському районі у більшості сіл рішеннями рад визначено ставку « 1 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року за 1 кв.м. бази оподаткування». Такі ставки визначені в населених пунктах: Берлоги, Вербівка, Топільське, Вільхівка, Рошняте, Дуба, Дубшари, Лецівка, Підлісся, Ілемня, Камінь, Князівське, Красне, Нижній Струтинь, Гриньків, Кузьминець, Осмолода, Рівня, Слобода-Рівнянська, Ріпне, Рожнятів, Сливки, Підсухи, Погорілець, Спас, Луги, Суходіл, Цінева, Іванівка, Ясеновець. Окрім цього вищі ставки « 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року за 1 кв.м. бази оподаткування» визначені в населених пунктах Рожнятівського району: Бабське, Лази, Погар, Турівка, Черепина, Ясень (том 3, а.с.67-68). Таким чином, зі змісту наявних у матеріалах справи доказів можна дійти висновку, що будь-які прояви дискримінації до жителів села Петранка, викликані запровадженням ставок податку, визначених оскаржуваним рішенням - відсутні. Окрім цього суд наголошує, що місцеві податки сплачуються в місцевий бюджет і ці кошти використовуватимуться саме для цілей громади.

За таких обставин і правового врегулювання, а також висновку суду про не підтвердження позивачем протиправності оскарженого рішення та доведеність його правомірності відповідачем, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Зважаючи на висновок суду про безпідставність позовних вимог в силу норм статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем не подано до суду будь-яких доказів про понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 250, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачі:

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: Державна регуляторна служба України, адреса: вулиця Арсенальна, будинок 9/11, місто Київ, 01011, ;

відповідач: Рожнятівська селищна рада, адреса: площа Єдності, буд.15, смт.Рожнятів, Івано-Франківська область, 77600, ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Рішення складене в повному обсязі 29 квітня 2021 р.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.