Справа № 520/13801/2020
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 520/13801/2020

провадження № К/9901/8017/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Радишевської О. Р., Шевцової Н. В.,

перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання протиправними та скасування постанов,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, в якому просив:

визнати протиправною та скасувати постанову від 23 вересня 2020 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення боргу ВП 63113916 в розмірі 26040,91 гривень;

визнати протиправною та скасувати постанову від 23 вересня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2604,09 гривень ВП 63113916;

визнати протиправною та скасувати постанову від 23 вересня 2020 року про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 669,00 гривень ВП 63113916.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із указаними судовими рішеннями, відповідач 03 березня 2021 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою засобами поштового зв`язку.

Верховний Суд ухвалою від 30 березня 2021 року залишив касаційну скаргу без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в частині необхідності надання документу про сплату судового збору, а також невідповідності вимогам частини третьої статті 332 КАС України, визнав неповажними підстави пропуску приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни строку на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та встановив скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

На виконання указаного судового рішення 15 квітня 2021 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла заява про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, в якій скаржник повторно вказує, що про рішення суду апеляційної інстанції вона дізналася 04 лютого 2020 року із заяви ОСОБА_1 та додатково зазначає, що його копія на її адресу не надходила.

Суд наголошує, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

При цьому, відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Дослідивши нові підстави для поновлення строку касаційного оскарження, подані автором касаційної скарги у встановлений строк, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такого клопотання.

Так, Судом встановлено, що рішення суду першої інстанції оскаржувалося до Другого апеляційного адміністративного суду саме відповідачем.

Суд наголошує, що відповідно до статті 2 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262- IV "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідно до положень статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Реєстр - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.

За приписами частин першої та другої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Слід зауважити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії).

У рішенні у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року на вказаному веб порталі зареєстрована 22 грудня 2020 року та оприлюднена у вільному доступі 23 грудня 2020 року.

При цьому слід зазначити, що судові рішення апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження від 09 грудня 2020 року та про призначення справи до розгляду від 09 грудня 2020 року оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень 11 грудня 2020 року.

Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції обов`язку суду щодо направлення їй копії судового рішення не можна вважати поважними підставами пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки скаржник не надає будь-яких належних доказів порушення апеляційним судом порядку вручення/надсилання оскаржуваної постанови (довідка суду, тощо).

Отже, з 23 грудня 2020 року Малкова М. В. мала можливість ознайомитися з текстом постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах встановленого статтею 329 КАС України строку.

Слід зазначити, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява № 8371/02, від 26 квітня 2007 року, "Трух проти України", заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Водночас, суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічний висновок міститься в ухвалах Верховним Судом від 17 квітня 2018 року у справі № 9901/473/18, від 11 березня 2019 року у справі № 9901/95/19, від 08 квітня 2019 року у справі № 9901/138/19, від 03 червня 2019 року у справі № 640/3940/19, від 18 січня 2021 року у справі № 520/7779/20.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Водночас у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржником повторно зазначено доводи, яким було надано оцінку при залишенні касаційної скарги без руху та не наведено належних обґрунтувань поважності причин пропуску такого строку, як і не надано належних доказів поважності причин пропуску такого строку.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для визнавання поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та підстави для поновлення такого строку.

За правилами пункту 4 частини першої статті 333 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

За такого правового регулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 КАС України,

у х в а л и в :

1. Визнати неповажними причини пропуску приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною строку на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі № 520/13801/2020.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі № 520/13801/2020 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання протиправними та скасування постанов.

3. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. Р. Радишевська

Н. В. Шевцова