Справа № 120/1917/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 квітня 2021 р. Справа № 120/1917/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач). У позовній заяві позивач просить визнати незаконною відмову відповідача щодо відмови у призначення пенсії, зобов`язати зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 02.05.1984 року по 30.04.1986 року, з 28.10.2003 року по 30.06.2008 року, 01.07.2008 року 12.02.2021 року та призначити та виплатити пенсію відповідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12.02.2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що рішенням відповідача від 04.02.2021 року № 364 йому відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Дане рішення відповідач позивач вважає протиправним, тому з метою захисту свої прав та законних інтересів, звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог ухвали суду, відповідачем подано відзив на позов, відповідно змісту якого, просить відмовити у задоволенні позову повністю. Обґрунтовуючи підстави для відмови зазначає, що відповідно до частини 1 та 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 року № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які повний робочий день працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Рішенням Головного управління №64 від 04.02.2021 року заявнику вже було відмовлено в призначенні пенсії по віку у зв`язку відсутність необхідного стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2.

Заявником надано довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1 від 11.12.2020 року видану ТОВ «Крутнівський кар`єр», згідно якої він в період з 28.10.2003 року по 30.06.2008 року протягом повного робочого дня працював зі шкідливими умовами прані за професією машиніст екскаватора, з посиланням на розділ 1 Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року та наказом по підприємству №22 від 01.09.2003 року про закінчення атестації робочих місць, згідно якого підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 для машиністів екскаватора.

Згідно записів у трудовій книжні серії НОМЕР_1 заявник з 01.07.2008 року по 31.12.2015 року та з 04.01.2016 року по теперішній час працює ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» машиністом екскаватора 5 розряду Крутнівецької дільниці.

Пільговий характер роботи заявник підтверджує наданою довідкою № 6-08 від 04.12.2020 року виданою ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр», згідно якої він в періоди з 01.07.2008 року по 31.12.2015 року та з 04.01.2016 року по теперішній час, протягом повного робочого дня працював зі шкідливими умовами праці за професією машиніст екскаватора, з посиланням на розділ 1 Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 року та посилаючись на наказ «Переоформлення атестації робочих місць за умовами праці з ТОВ Крутнівський кар`єр» для ТОВ «Гаванський гранітний кар`єр» №61к від 10.10.2008 року, згідно якого підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 для машиністів екскаватора, але самого наказу про результати проведення атестації робочого місця надано не було, в зв`язку ним даний період зарахувати до пільгового стажу неможливо. Документів про проведення атестації робочих місць на підприємстві ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» не надано. Додатково надано довідку № 6-08/1 від 04.12.2020 року видану ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» в якій вказано, що в 2010 році підприємство працювало не ритмічно, проте не вказано тривалість робочого тижня на підприємстві.

Довідкою №6/08/5 від 05.02.2021 року підтверджено, що ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» не є правонаступником ТОВ «Крутнівський кар`єр», а лише орендує частину обладнання підприємства.

Для зарахування до пільгового стажу періоду роботи згідно довідки №6-08 від 04.12.2020 року виданою ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр», законні підстави відсутні, з огляду на відсутність результатів атестації робочих місць по ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр».

З огляду на викладене відповідач вважає, що рішення від 19.02.2021 року № 64 прийняте правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про його скасування.

07.04.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив за підписом позивача. Втім, за змістом положень частини 3 статті 263 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті є позов та відзив. Відтак суд не приймає до розгляду та під час ухвалення рішення не бере до уваги відповідь на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Позивач вперше звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2. До заяви були надані документи, які підтверджують наявність трудового стажу для призначення пенсії.

Рішенням відповідача від 04.02.2021 року № 64 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Приймаючи вказане рішення відповідач зазначає, що заявником надано довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1 від 11.12.2020 року видану ТОВ «Крутнівський кар`єр», згідно якої він в період з 28.10.2003 року по 30.06.2008 року протягом повного робочого дня працював зі шкідливими умовами прані за професією машиніст екскаватора, з посиланням на розділ 1 Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року та наказом по підприємству №22 від 01.09.2003 року про закінчення атестації робочих місць, згідно якого підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 для машиністів екскаватора. Проте в довідці вказано, що в період з 01.01.2004 року по 31.12.2006 року підприємство працювало неритмічно, відсутня довідка про тривалість робочого тижня.

Згідно записів у трудовій книжні серії НОМЕР_1 заявник з 01.07.2008 року по 31.12.2015 року та з 04.01.2016 року по теперішній час працює ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» машиністом екскаватора 5 розряду Крутнівської дільниці.

Пільговий характер роботи заявник підтверджує наданою довідкою № 6-08 від 04.12.2020 року виданою ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр», згідно якої він в періоди з 01.07.2008 року по 31.12.2015 року та з 04.01.2016 року по теперішній час, протягом повного робочого дня працював зі шкідливими умовами праці за професією машиніст екскаватора, з посиланням на розділ 1 Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 року та посилаючись на наказ «Переоформлення атестації робочих місць за умовами праці з ТОВ Крутнівський кар`єр» для ТОВ «Гаванський гранітний кар`єр» №61к від 10.10.2008 року, згідно якого підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 для машиністів екскаватора, але самого наказу про результати проведення атестації робочого місця надано не було, в зв`язку ним даний період зарахувати до пільгового стажу неможливо. Документів про проведення атестації робочих місць на підприємстві ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» не надано. Додатково надано довідку № 6-08/1 від 04.12.2020 року видану ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» в якій вказано, що в 2010 році підприємство працювало не ритмічно, проте не вказано тривалість робочого тижня на підприємстві.

Для зарахування до пільгового стажу періоду роботи заявника з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року законні підстави відсутні, з огляду на відсутність документального підтвердження про встановлений на підприємстві режим роботи.

Вказане рішення позивачем не оскаржувалося.

Однак з метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач 12.02.2021 року повторно звернувся до відповідача із заявою та додатковими документами, що підтверджують пільговий стаж його роботи.

Рішенням відповідача від 19.02.2021 року № 64 позивачу повторно відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Приймаючи вказане рішення відповідач зазначив, що рішенням від 19.02.2021 року позивачу вже було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивачем не надано наказів про результати атестації робочих місць; довідок про режим роботи підприємств.

Не погоджуючись із рішенням відповідач, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 року таким законом є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 рок № 1058-ІV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни до Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пункту 2 частини 2 статті 114 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни у пункт 2 розділу XV «Прикінцеві положення» та викладено їх в такій редакції:

"Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону".

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійний фонд зобов`язаний перевірити:

- чи відноситься та чи підтверджується пільговий стаж позивача на посаді, яка визначена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України;

- чи підтверджується зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Щодо віднесення посади позивача "машиніст екскаватора" до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України, суд зазначає наступне.

Згідно вимог статті 62 Закону від 05.11.1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , довідки № 4 від 11.12.2020 року № 1 від 11.12.2020 року, № 6-08/4 від 05.02.2021 року, № 6-08 від 04.12.2020 року, ОСОБА_1 з 28.10.2003 року по 30.06.2008 року, з 01.07.2008 року по 31.12.2015 року, з 04.01.2016 року по цей час працює машиністом екскаватора.

Суд зазначає, що вказана посада "машиніст екскаватора" віднесена до Списку № 2 згідно Списків виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 та Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що посада позивача "машиніст екскаватора" дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, відмовляючи у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач у рішенні від 19.02.2021 року № 64 зіслався на те, що позивачем не надано наказів та додатків до наказів про результати атестації робочих місць.

Тобто, підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є ненадання позивачем наказів про результати атестації робочих місць.

Щодо цих посилань відповідача на необхідність надання наказів про результати атестації робочих місць, як умови реалізації права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

19.02.2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 520/15025/16-а, в які зазначено, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Приймаючи зазначену вище постанову у справі № 520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, із урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин та враховуючи зазначені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що не надання позивачем документів про проведення атестації робочого місця не може бути підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу відповідних періодів роботи позивача та, як наслідок, відмови у призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Щодо зарахування періоду проходження дійсної строкової служби в лавах Радянської Армії з 02.05.1984 року по 30.04.1986 року до пільгового трудового стажу, слід вказати наступне.

Судом встановлено, що в період з 02.05.1984 року по 30.04.1986 року позивач проходив строкову військову службу в рядах Радянської армії, що підтверджується трудовою книжкою та наданою довідкою № 268 від 10.12.2020 року.

Абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ, визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічні положення викладені в частині 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ, згідно якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином строк проходження строкової служби слід зараховувати до загального страхового стажу.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач підтвердив своє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, оскільки станом на 12.02.2021 року стаж позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 з необхідних 12 років 6 місяців становить більше 15 років.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача від 19.02.2021 року № 64 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV. Як наслідок це рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги наявність необхідного стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, починаючи з 12.02.2021 року, зарахувавши до пільгового стажу для призначення пенсії періоди роботи з 02.05.1984 року по 30.04.1986 року, з 28.10.2003 року по 30.06.2008 року, 01.07.2008 року по 31.12.2015 та з 04.01.2016 року по 12.02.2021 року.

При цьому суд вважає помилковим аргументи позивача про наявність підстав для зобов`язання відповідача призначити йому пенсію керуючись статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки на момент звернення його із заявою про призначення пенсії спірні правовідносини врегульовувалися статтею 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Також не підлягає задоволенню вимога про зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 31.12.2015 року по 04.01.2016 року, оскільки відомостей про таку пільгову трудову діяльність позивача матеріали справи не містять.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 19.02.2021 року № 64 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, починаючи з 12.02.2021 року, зарахувавши до пільгового стажу для призначення пенсії його періоди роботи з 02.05.1984 року по 30.04.1986 року, з 28.10.2003 року по 30.06.2008 року, 01.07.2008 року по 31.12.2015 та з 04.01.2016 року по 12.02.2021 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна