Справа № 160/9549/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 160/9549/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 р. (суддя Боженко Н.В.) в адміністративній справі № 160/9549/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулось до суду з позовом, в якому просило скасувати рішення №191/20 від 17.03.2020 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про повернення кошів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ним в порядку визначеному Інструкцією про порядок проведення перевірок страхувальників по коштам Фонду соціального страхування з тимчасової непрацездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженою постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 року №29 (далі Інструкція від 22.12.2010 року №29) було оскаржено рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області від 17.03.2020 року №191/20 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкції за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Фондом соціального страхування України як органом Фонду вищого рівня, в строк визначений Інструкцією від 22.12.2010 року №29, не надано в строк визначений Інструкцією №29 відповідь на скаргу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та рішення про продовження розгляду скарги не приймалось, що в свою чергу надає право вважати що скарга вважається повністю задоволеною. Водночас, позивачем зазначається, в акті перевірки встановлено, що по оплаті листка непрацездатності серія АДЧ №584408 допомога по тимчасовій непрацездатності надана за рахунок коштів Фонду сплачена попри наявності зв`язку з алкогольним сп`янінням громадянина ОСОБА_1 однак комісією із соціального страхування вирішено було позбавити матеріального забезпечення ОСОБА_1 , тому надлишково сплачені суми матеріального забезпечення були перераховано на депозитний рахунок Фонду соціального страхування, однак ця сума була включена в рішення від 17.03.2020 року №191/20. Тобто фактично вбачається подвійна відповідальність.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному відповідачем. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи скаржника: суд порушив норми пункту 7 частини 3 статті 257 КАС України, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження; судом не додержано положенням пункту 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 7 щодо обов`язку зазначення в мотивувальній частині встановлених обставин із наведенням мотивів неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, яким він керувався; судом без належного обґрунтування відхилено докази відповідача; в описовій частині оскарженого рішення суд вказує на те, що позивачем оскаржується рішення № 191/20, що не відповідає дійсності, оскільки позивачем оскаржується рішення № 191/24 від 17.03.2020; в мотивувальній частині оскарженого рішення суд невірно зазначає назву Закону («Про загальнообов`язкове соціальне страхування» замість «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), суд врахував доводи позивача про порушення строку розгляду його скарги Фоном соціального страхування України, залишивши поза увагою доводи відповідача про те, що Положенням про спеціальну комісію Фонду соціального страхування України з питань вирішення спорів, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 № 45, не встановлено строки розгляду спору; суд не рвхував думку, викладену в ухвалі Вищого адміністративного суду у справі № 2а/0470/10848/11, про те, що недотримання з боку суб`єкта владних повноважень окремих вимог процедури оформлення результатів перевірки, е звільняє позивача як страхувальника від обов`язку повернути Фонду кошти та виконання фінансових санкцій у зв`язку із порушенням закону: суд послався на Інструкцію від 22.12.2010 № 2, але такого акту не існує; суд застосував висновок ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України», у справі «Лелас проти Хорватії», у справі «Тошкуце та інші проти Румунії», які можна застосовувати виключно в цивільних правовідносинах; суд не надав належної оцінки доказам на підтвердження допущення позивачем порушь, які стали підставою для прийняття спірного рішення.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Позивач вказує, що судом першої інстанції повно встановлено усі обставини у справі, надано оцінку усім доказам, поданим сторонами, правильно застосовані норми матеріального права. Порушення строку прийняття рішення по скарзі на рішення від 17.03.2020 № 191/24 є правовою підставою для скасування рішення про застосування санкцій.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Позивач просив здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі його представника.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 18.12.2019 №142-ОД про проведення перевірки, повідомлення про проведення планової перевірки від 29.01.2020 №07, направлення на проведення перевірки від 11.02.2020 №1140 Павлоградським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області проведено планову перевірку правомірності використання страхових коштів Фонду за період з 01.04.2017 по 31.12.2019, за результатами якої складено Акт від 28.02.2020 №11. Зазначений Акт було підписано позивачем з запереченнями від 06.03.2020 №1-3/593.

Рішенням за результатами перевірки з урахування наданих заперечень від 17.03.2020 п №07-11/1859пвідповідачем на підставі розгляду Акту від 28.02.2020 п №11, з врахуванням наданих заперечень, прийнято рішення від 17.03.2020 п №191/24 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності» на загальну суму 178 887, 26 грн., в тому числі неправомірні витрати 119 258, 17 грн., штраф 59 629, 09 грн.

Вказане рішення було оскаржено позивачем 26.03.2020 вих.№43 в порядку абз. 2, 9 п. 7.1 «Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштам Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження» затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 року №29.

Рішенням про результати розгляду скарги від 09.04.2020 №4, скаргу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 26.03.2020 вих.№43 було залишено без задоволення, а рішення Фонду від 17.03.2020 №191/24 про застосування до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» фінансових санкцій залишено без змін.

21.04.2020 позивачем була направлена на адресу Фонду соціального страхування України (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 28) скарга та отримана 23.04.2020 Фондом соціального страхування України 23.04.2020 відповідно до інформації розміщеної на сайті Укрпошта (№накладної 569). За результатами розгляду означеної скарги листом від 25.05.2020 №1338-11-1 була надана відповідь Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування про розгляд скарги позивача від 21.04.2020 року №1-3/808, яка була направлена Павлоградським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровської області листом від 10.06.2020 №24.5-06-1885 до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного рішення.

В апеляційній скарзі наведенні численні доводи в обґрунтування незаконності рішення суду першої інстанції, у тому числі, щодо порушень норм процесуального права, допущених судом.

Колегія суддів здійснила перевірку зазначених вище доводів.

Так, статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини 3 статті 317 Кодексу).

Частиною 2 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Перелік спорів, справи по яких розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження наведено у частині 4 цієї ж статті.

Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частини 4 статті 257 Кодексу).

Предметом оскарження у справі є рішення № 191/24, яким застосовано фінансові санкції (неправомірні витрати 119258 грн. 17 коп., штраф у розмірі 59629 грн. 09 коп.)

Спір, який виник у зв`язку із прийняттям зазначеного рішення, не підпадає під критерії, визначені у частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, суд першої інстанції, відкривши провадження та призначивши розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, не допустив порушень норм процесуального права.

Також, не є підставами для скасування судового рішення і наведені скаржником обставини щодо невірного зазначення судом першої інстанції найменування закону, застосованого до спірних правовідносин, номеру рішення при описанні обґрунтування позивача пред`явленого позову, оскільки за своєю суттю такі недоліки є описками, які виправляються у спосіб, визначений статтею 253 Кодексу адміністративного судочинства України.

Помилковими, на думку, колегії суддів, є доводи скаржника про неможливість застосування судом при розгляді адміністративної справи висновків Європейського суду з прав людини, викладених у зазначених судом першої інстанції, оскільки приписи частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Щодо доводів скаржника про невстановлення у Положенні про спеціальну комісію Фонду соціального страхування України з питань вирішення спорів, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 № 45, строку розгляду скарги, тому підстави вважати спірне рішення протиправним відсутні.

Колегія суддів зазначає, що наведений довід відповідача був перевірений судом першої інстанції.

Так, Порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд), порядок прийняття рішень за результатами перевірок та процедуру оскарження рішень за результатами перевірок встановлює Інструкція про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затверджена постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 № 29, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.03.2011 за № 393/19131 (далі Інструкція від 22.12.2020 року № 29).

Згідно з абзацами 1-4 пункту 7.1 Інструкції № 29 страхувальник у письмовій формі звертається до органу Фонду, який прийняв рішення, із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга повинна бути подана органу Фонду протягом 10 календарних днів з дня отримання страхувальником рішення органу Фонду, що оскаржується.

Керівник (заступник керівника) органу Фонду за результатами розгляду скарги приймає вмотивоване рішення та надсилає його страхувальнику протягом 20 календарних днів після отримання скарги. У разі якщо орган Фонду надсилає рішення про повну або часткову відмову у задоволенні скарги, страхувальник має право звернутися протягом 10 календарних днів з дня отримання рішення про результати розгляду скарги з повторною скаргою до органу Фонду вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для прийняття рішення по скарзі або до суду у встановленому законодавством порядку.

Керівник (заступник керівника) органу Фонду може прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги страхувальника понад строки, визначені в абзаці третьому цього пункту, але не більше 60 календарних днів, яке направляється страхувальнику до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці третьому цього пункту.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою страхувальника не надсилається страхувальнику протягом двадцятиденного строку або протягом строку, на який за рішенням керівника органу Фонду або його заступника розгляд продовжено, така скарга вважається повністю задоволеною на користь страхувальника з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь страхувальника, якщо рішення керівника органу Фонду (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано страхувальнику до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці четвертому цього пункту.

Суд першої інстанції встановив, що за результатами розгляду скарги позивача на рішення №191/24 виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування України не дотримано двадцятиденного строку для прийняття рішення по скарзі, тому наявні правові підстави вважати таку скаргу задоволеною.

Колегія суддів, у свою чергу, звертає увагу на ту обставину, що у Рішенні № 191/24 фінансові санкції застосовані на суму 178887 грн. 26 коп. (неправомірні витрати 119258 грн.17 коп. та штраф у розмірі 50 % - 59629 грн. 09 коп.), проте загальна сума страхових коштів, які визначені відповідачем для перерахування позивачем, складає 217982 грн. 25 коп. У судовому засіданні представник скаржника не зміг надати пояснення розрахунку цієї суми, припустивши допущення помилки при оформленні спірного рішення.

Однак, колегія суддів вважає, що зазначена обставина не може вважатись технічною помилкою з огляду на вимоги статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до яких за несвоєчасне або не в повному обсязі виконання Рішення на страхувальника накладається штраф та нараховується пеня.

Доводи скаржника про неповне дослідження судом першої інстанції доказів на підтвердження допущення позивачем порушень, які призвели до необґрунтованого витрачання коштів Фонду, колегія суддів вважає неспроможними, зважаючи на правові наслідки недотримання строку розгляду скарги позивача та не наведення обґрунтування суми повернення коштів. Зазначені обставини, на думку колегії суддів, є достатніми підставами для висновку про протиправність спірного рішення.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 р. в адміністративній справі № 160/9549/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 20 квітня 2021 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук