Справа № 480/227/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2021 р. Справа № 480/227/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 16 березня 2020 року вона звернулася до Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості у пошуках роботи, відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" їй було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю на період з 23.03.2020 р. по 09.12.2021 р. У жовтні 2020 року відповідач повідомив її про скорочення тривалості виплати допомоги по безробіттю до 270 днів, яке обгрунтовує тим, що з 12.03.2020 р. Урядом запроваджено карантинні заходи, а на облік її узято в період карантину. У зв`язку з цим на підставі п. 3-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" для позивача як особи, яка втратила роботу в період карантину, загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 270 календарних днів. Вважає, що відповідач протиправно застосував до неї зазначену норму, оскільки вона погіршує її становище як особи передпенсійного віку, яка має статус безробітного, а тому такі його дії порушують її конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просить позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачці було надано статус безробітного з дати звернення за пошуком роботи до Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості, а саме з 16.03.2020 р., та відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" призначено допомогу по безробіттю з 23.03.2020 р. по 09.12.2021 р. В подальшому у зв`язку із внесенням змін до зазначеного Закону згідно із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 р. N 553-IX позивачці було призначено допомогу по безробіттю з 16.03.2020 р. по 10.03.2021 р. Вважає, що порушень чинного законодавства ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16 березня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості у пошуках роботи (а.с.9,10).
З 16.03.2020 р. позивачці надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю на період з 23.03.2020 р. по 09.12.2021 р.
Наказом Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості від 15.10.2020 р. № НТ201015 позивачці призначено допомогу по безробіттю з 16.03.2020 р. по 10.03.2021 р. (а.с.12).
Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає скорочення тривалості виплати позивачці допомоги по безробіттю необґрунтованою з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначає Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі Закон).
На підставі ч. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом.
Умови та тривалість виплати допомоги по безробіттю визначені у статті 22 Закону.
За змістом ч. 1 ст. 22 Закону право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 22 Закону допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.
Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону та абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", - 180 календарних днів.
Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення до відповідача у пошуках роботи є особою передпенсійного віку, з 16.03.2020 р. набула статусу безробітного, допомога по безробіттю їй призначена з 23.03.2020 р. по 09.12.2021 р. (а.с.4,12).
З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 р.
Пунктом 3-2 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" установлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:
допомога по безробіттю призначається з першого дня надання статусу безробітного;
виплата допомоги по безробіттю може здійснюватися без особистого відвідування безробітним територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за умови підтвердження безробітним наміру перебування у статусі безробітного будь-якими засобами комунікації (телефонний зв`язок, електронні засоби тощо);
для осіб, які втратили роботу в період карантину, не застосовуються вимоги щодо скорочення тривалості виплати допомоги по безробіттю, визначені пунктом 1 частини п`ятої статті 31 цього Закону, при цьому загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю для таких осіб не може перевищувати 270 календарних днів.
У даному випадку позивач набула статус безробітного 16.03.2020 р., тобто в період карантину. Отже, на підставі п. 3-2 Прикінцевих положень Закону допомога по безробіттю їй належить з першого дня надання статусу безробітного.
У свою чергу, установлена даним пунктом норма щодо загальної тривалості виплати допомоги по безробіттю, яка не може перевищувати 270 календарних днів, не підлягає застосуванню до позивача з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України у рішенні від 5 квітня 2001 року N 3-рп/2001 у справі N 1-16/2001 зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (п. 4 Рішення).
У даному випадку розділ VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" доповнено пунктом 3-2 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 р. N 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 р. Тобто даний Закон був прийнятий та набрав чинності після того, як позивач отримала статус безробітного та почала отримувати допомогу по безробіттю, відповідно, він є таким, що погіршує становище особи, а відтак не може бути застосований до спірних правовідносин.
Тож, скоротивши тривалість виплати позивачці допомоги по безробіттю, відповідач керувався нормою, яка не підлягає застосуванню до неї як до особи передпенсійного віку та яка має право на отримання допомоги по безробіттю до 09.12.2021 р. дня досягнення пенсійного віку в силу чинності норми про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст. 58 Конституції України).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що відповідач, скоротивши тривалість виплати позивачці допомоги по безробіттю, не дотримався вимог Конституції України та Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості призначити виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 на період з 16.03.2020 р. по 19.12.2021 р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просить суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких орієнтовно становить 4000 грн.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Всупереч вказаній нормі договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та акту виконаних робіт (наданих послуг між позивачем та адвокатом) позивачем не надано, у зв`язку з чим суд не може встановити, які саме вчинені дії (надані послуги) адвокатом на виконання Договору про надання правничої допомоги в адміністративній справі. За таких обставин, оскільки доказів на підтвердження оплати послуг адвоката, договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та акту виконаних робіт позивачем не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.16).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправними дії Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості щодо призначення виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 на період з 16.03.2020 р. по 10.03.2021 р.
Скасувати наказ Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості від 15.10.2020 р. № НТ201015.
Зобов`язати Тростянецьку районну філію Сумського обласного центру зайнятості призначити виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 на період з 16.03.2020 р. по 19.12.2021 р. у визначеному законом розмірі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору.
В задоволенні вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах