Справа № 380/2341/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2341/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Кухар Н.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.10.2020 №.

В обґрунтування своїх вимог зазначено, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює роздрібну торгівлю, у тому числі тютюновими виробами. Відповідачем проведено фактичну перевірку павільйону позивача з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за результатами якої складено акт від 06.10.2020 №1213/13/03/РРО/ НОМЕР_1 . На підставі зазначеного акта відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.10.2020 № , яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 17000 грн. За твердженням позивача, указане рішення є протиправним, оскільки реалізацію алкогольних напоїв вона здійснювала на підставі відповідної ліцензії терміном дії з 01.09.2019 до 01.09.2020. Позивач зазначає, що останнім днем вказаної ліцензії є 01.09.2020, тобто нею правомірно здійснювалася роздрібна торгівля тютюновими виробами 01.09.2020 - в останній день строку дії ліцензії.

Ухвалою суду від 24.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07.04.2021 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача проти позовних вимог заперечував та зазначив, що термін дії ліцензій на право реалізації алкогольних напоїв закінчився 31.08.2020 з огляду на сплив річного терміну дії ліцензії, реалізація тютюнових виробів 01.09.2020 вважається такою, що відбулася без ліцензії, що є порушенням вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". За доводами відповідача, контролюючим органом правомірно застосовано до позивача фінансову санкцію у вигляді штрафу, тому вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні .

Ухвалою суду від 09.04.2021 у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін відмовлено.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі.

На підставі наказу від 02.10.2020 №3744 та направлень від 05.10.2020 №5289 та №5290,5291 Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено фактичну перевірку павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність, у якому здійснює ФОП ОСОБА_1 , щодо дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт від 06.10.2020 № №1213/13/03/РРО/ НОМЕР_1 .

З акта перевірки вбачається, що під час перевірки встановлено факт реалізації тютюнових виробів: зокрема, 01.09.2020 реалізовано 1 п сигарет по ціні 54,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 01.09.2020 №15219, без наявності відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Контролюючим органом встановлено, що попередня ліцензія на роздрібну торгівлю тютюновими виробами № 1904250 дійсна з 01.09.2019 до 01.09.2020.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 28.10.2020 № , відповідно до якого до позивача застосовані штрафні санкції у загальному розмірі 17000,00 грн за порушення частини двадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" № 481/95-ВР від 19.12.1995.

Не погодившись з указаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржила його до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

За приписами статті 1 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон № 481/95-ВР) ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно зі статтею 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

За порушення вимог указаної статті до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції згідно з частиною другої статті 17 цього Закону у вигляді штрафу, зокрема, у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензій - у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

За вимогами пункту 25 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту, оптової торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 №493 (яка діяла до 30.08.2019, тобто в період видачі позивачу ліцензії №1901226 - дата реєстрації 08.05.2019), форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку, бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування. У ліцензії зазначається: на лицьовому боці: найменування органу, що її видав; вид товарів (алкогольні напої чи тютюнові вироби), на право реалізації яких видано ліцензію; для юридичних осіб - найменування та місцезнаходження, номер телефону, факс (за їх наявності); для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані (серія, номер, ким і коли виданий, місце проживання), номер телефону (за його наявності); ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності; місце торгівлі; адреси відокремлених від роздрібної мережі місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії; посада, прізвище, ім`я, по-батькові уповноваженої особи, яка підписала ліцензію; на зворотному боці: відмітки про поточне (щоквартальне) внесення плати за ліцензію; відмітка про реєстрацію ліцензії в державній податковій інспекції, а в сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж алкогольних та/або тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлюються на спеціальних бланках та повинні містити необхідні відомості, зокрема, термін дії.

При цьому, ні Закон №481/95-ВР, ні прийняті на його реалізацію підзаконні нормативно-правові акти не визначають порядок обчислення строку дії ліцензії.

Відповідно до цього застосуванню підлягають визначення, наведені у главі 18 Розділу V Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно зі статтею 252 цього Кодексу строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до статті 254 Цивільного кодексу України строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 ЦК України).

Отже законодавець у Цивільному кодексі України виокремлює поняття "строк" і "термін", які не є тотожними.

Водночас, видані на виконання вимог Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, передбачають саме "термін дії ліцензії", який відповідно до частини другої статті 252 Цивільного кодексу України визначається календарною датою, яка має неминуче настати.

Аналіз наведених правових норм цивільного законодавства дає підстави для висновку, що термін дії дозвільного документу, протягом якого суб`єкт може провадити відповідну господарську діяльність, спливає о 23:59 годині останнього дня відповідного місяця та року, який визначений у ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 отримала ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний №1904250, дата реєстрації 23.08.2019, з терміном дії з 01.09.2019 до 01.09.2020.

Отже, строк дії цієї ліцензії був чітко встановлений уповноваженим органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення.

При цьому дата закінчення поєднана з прийменником "до", у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Крім того, згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

З урахуванням наведених положень Конвенції та Цивільного кодексу України, граматичного аналізу визначення в ліцензії кінцевої дати дії: "до 20.11.2020", суд дійшов висновку, що позивачем не було допущено порушень вимог Закону №481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу тютюнових виробів в останній день чинності ліцензії.

Указаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною зокрема, у постановах від 25.04.2018 у справі №803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15.

Крім того, суд зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене не на фізичну особу-підприємця, а на фізичну особу.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у частині застосування штрафу до позивача за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії у розмірі 17000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.10.2020 № щодо застосування штрафу до позивача за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії у розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Решта суми судового збору в сумі 1362,00 грн відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України, як такий, що сплачений надміру, згідно з квитанцією про сплату судового збору від 18.02.2021 №8572-А6ВС-3067-03Т8.

Позивач заявив клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, докази понесення яких надасть відповідно до абз.2 ч.7 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 132, 139, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.10.2020 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області ( м.Львів, вул.Стрийська, 35, код ЄДРПОУ 43143039) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок коштів Державного бюджету України судовий збір у сумі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн, сплачений відповідно до квитанції про сплату судового збору від 18.02.2021 № 8572-А6ВС-3067-03Т8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений 28.04.2021 року.

Суддя Кухар Н.А.