Справа № 380/10704/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством прав та інтересів ОСОБА_1 на визначення розміру пенсії згідно діючого законодавства у спосіб відмови у задоволенні прохання об`єктивно розглянути заяву від 23.06.2020, перевірити викладені в ній факти протиправного призначення до виплати з 01.04.2018 основного розміру пенсії, що у відсотковому значенні менше ніж 65% грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі, що складає 45% його грошового забезпечення, прийняти рішення про усунення недоліків (помилок) у розрахунках перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до чинного законодавства і забезпечити їх виконання;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівський області виправити недоліки і помилки в змісті перерахунку від 20.03.2018 пенсії ОСОБА_1 шляхом призначення для виплати з 01.04.2018 основного розміру пенсії, що у відсотковому значенні складає 65% грошового забезпечення, яке встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та здійснити з 01.04.2018 виплату основного розміру пенсії за вислугу років в основному розмірі, що у відсотковому значенні складає 65% від суми відповідного грошового забезпечення врахуванням проведених виплат, зазначити підставою перерахунку пенсії частину статті 63 Закону № 2262 - 12.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачем у березні 2018 року здійснено перерахунок раніше призначеної пенсії позивача за вислугу років з 01.04.2018 та призначено основний розмір пенсії 65% грошового забезпечення у розмірі 10647,00 грн. Зазначає, що позивач перевірив який показник у відсотковому значенні складає основний розмір пенсії в сумі 7438,57 грн, призначений для виплати відповідачем з 01.04.2018 від розміру грошового забезпечення у сумі 16380,00 грн: РП (%) = 7438,57 грн *100% : 16380 грн = 45%. На підставі не складних арифметичних розрахунків позивач встановив, що відповідач до виплати позивачу з 01.04.2018 призначив розмір пенсії в сумі, що у відсотковому значенні складає 45 % від відповідного грошового забезпечення при наявності призначення його максимального розміру у відсотковому значенні 65% згідно з пунктом ІІ того ж перерахунку від 20.03.2018. Позивач 23.06.2020 звернувся до відповідача з заявою щодо сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством прав та інтересів ОСОБА_1 на визначення розміру пенсії згідно з діючим законодавством, заявлено прохання об`єктивно розглянути заяву, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення про усунення недоліків (помилок) у розрахунках перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до чинного законодавства і забезпечити їх виконання. Однак, у відповіді від 15.07.2020 відповідач повідомив, що роз`яснення щодо порушеного у зверненні питання надавалося позивачу листом від 22.05.2020 № 3058-3393/Н-02/8-1300/20. Позивач заперечує скерування йому Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області листа від 22.05.2020 № 3058-3393/Н-02/8-1300/20. У зв`язку з цим звернувся до відповідача із заявою про надання доказів скерування такого. Однак, відповіді на вказане звернення, позивач, за його твердженням, не отримав.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що за матеріалами пенсійної справи, з 15.09.2011 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 65% грошового забезпечення. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103, з урахуванням довідки від 10.03.2018 № ХВ 62739 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, скерованої Львівським обласним військовим комісаріатом, проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018. Грошове забезпечення згідно з представленою довідкою складає 16380,00 грн. Основний розмір пенсії позивача з 01.04.2018 становив 10647,00 грн (65% х 16380,00 грн). Таким чином, розмір підвищення становив 6416,86 грн (10647,00 грн (розмір пенсії після перерахунку) 4230,14 грн (попередній розмір пенсії)). Розмір пенсійної виплати з 01.04.2018 становив 7438,57 грн (з урахуванням 50 % підвищення, яке складало 3208,43 грн). У 2019 році пенсія виплачувалася з урахуванням 75% підвищення. З 01.01.2020 позивачу виплачується пенсія із урахуванням 100% підвищення. Стверджує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області розмір пенсії позивача з 65% до 45% не зменшувався. Натомість, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області здійснювалась виплата підвищення до пенсії у встановленому постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103 розмірі. Просить у задоволенні позову відмовити.

На спростування доводів відповідача позивач подав відповідь на відзив.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 25.12.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 23.12.2020 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 07.04.2021 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області належним чином засвідчену копію листа від 22.05.2020 № 3058-3393/Н-02/8-1300/20 та докази скерування та вручення такого позивачу.

27.04.2021 витребувані докази надійшли на адресу суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до протоколу за пенсійною справою - (Міноборони) від 15.09.2011 основний розмір пенсії ОСОБА_1 становив 65% грошового забезпечення (вислуга років 25) 3465,32 грн.

01.04.2018 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018, виходячи з основного розміру пенсії 65% грошового забезпечення. Підсумок пенсії ( з надбавками) - 10647,00 грн, з урахуванням попередньої суми пенсії 4230,14 грн та підвищення 3208,43 (50% від 6416,86).

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із завою від 23.06.2020, у якій зазначив, що внаслідок перерахунку його пенсії за вислугу років з 01.01.2018 основний розмір пенсії у відсотковому значенні склав 65% від розміру грошового забезпечення, а розмір виплати пенсії з 01.01.2018 неправомірно здійснено у відсотковому значенні 45% грошового забезпечення. Просив сприяти реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавство прав та інтересів заявника на визначення розміру пенсії та її виплату згідно з чинним законодавством та просив об`єктивно та вчасно розглянути заяву, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення про усунення недоліків (помилок) у розрахунках перерахунку пенсії заявника відповідно до чинного законодавства і забезпечити їх виконання, повідомити про наслідки розгляду заяви письмово на адресу постійного місця проживання і на вказану електронну адресу заявника у строк не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання заяви.

У відповідь на заяву позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 15.07.2020 № 4713-4883/Н-02/8-1300/20 повідомило, що роз`яснення щодо порушеного у зверненні питання надавалося позивачу листом від 22.05.2020 № 3058-3393/Н-02/8-1300/20.

Позивач, вважаючи що відповідач протиправно не вжив заходів згідно із заявленим проханням позивача про виправлення недоліків (помилок) перерахунку від 20.03.2018 стосовно зазначення основного розміру пенсії для виплати, який у відсотковому значенні склав 45% від визначеного розміру грошового забезпечення при наявності рішення про призначення його максимального розміру 65% від відповідного розміру грошового забезпечення, звернувся з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством прав та інтересів ОСОБА_1 на визначення розміру пенсії згідно діючого законодавства у спосіб відмови у задоволенні прохання об`єктивно розглянути заяву від 23.06.2020, перевірити викладені в ній факти протиправного призначення до виплати з 01.04.2018 основного розміру пенсії, що у відсотковому значенні менше ніж 65% грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі, що складає 45% його грошового забезпечення, прийняти рішення про усунення недоліків (помилок) у розрахунках перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до чинного законодавства і забезпечити їх виконання суд зазначає наступне.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР).

Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 Закону № 393/96-ВР). Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями (ч. 3 цієї статті).

Відповідно до ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Судом встановлено, що 23.06.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою, в якій просив сприяння реалізації закріплених Конституцією прав та інтересів заявника на визначення розміру пенсії та її виплату згідно з діючим законодавством та заявив прохання об`єктивно та вчасно розглянути заяву, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення про усунення недоліків (помилок) у розрахунках перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до чинного законодавства і забезпечити їх виконання, повідомити про наслідки розгляду заяви письмово на адресу постійного місця проживання і на вказану електронну адресу заявника у строк не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання заяви.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, заяву аналогічного змісту подано позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 05.06.2020.

У відповідь на заяву позивача від 23.06.2021 щодо перерахунку його пенсії за вислугу років з 01.01.2018 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 15.07.2020 № 4713-4883/Н-02/8-1300/20 повідомило, що роз`яснення щодо порушеного у зверненні питання надавалося позивачу листом від 22.05.2020 № 3058-3393/Н-02/8-1300/20.

При цьому відповідач покликався на ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», згідно з якою не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Втім, позивач заперечує скерування йому Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області листа від 22.05.2020 № 3058-3393/Н-02/8-1300/20.

У зв`язку з цим суд ухвалою від 07.04.2021 витребував у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області належним чином засвідчену копію листа від 22.05.2020 № 3058-3393/Н-02/8-1300/20 та докази скерування та вручення такого позивачу.

На виконання вимог вказаної ухвали суду відповідачем долучено засвідчену копію листа від 22.05.2020 № 3058-3393/Н-02/8-1300/20, яким надано відповідь на звернення позивача від 06.05.2021 щодо призначення до виплати з 01.04.2018 основного розміру його пенсії. Також долучено докази скерування листа від 22.05.2020 № 3058-3393/Н-02/8-1300/20 на електронну адресу позивачу.

Таким чином, оскільки заява позивача від 23.06.2020 є аналогічною поданій 05.06.2020, відповідь на яку надано листом від 22.05.2020 № 3058-3393/Н-02/8-1300/20, підстав для розгляду повторного звернення у силу ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» немає, тому суд не вбачає ознак протиправності в діях відповідача щодо відмови у розгляді такої заяви.

Відтак, відповідна позовна вимога не підлягає задоволенню.

Щодо позовним вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівський області виправити недоліки і помилки в змісті перерахунку від 20.03.2018 пенсії ОСОБА_1 шляхом призначення для виплати з 01.04.2018 основного розміру пенсії, що у відсотковому значенні складає 65% грошового забезпечення, яке встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та здійснити з 01.04.2018 виплату основного розміру пенсії за вислугу років в основному розмірі, що у відсотковому значенні складає 65% від суми відповідного грошового забезпечення врахуванням проведених виплат, зазначити підставою перерахунку пенсії частину статті 63 Закону № 2262 - 12.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон України № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом першим Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року (далі - Порядок № 45) пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103 (далі - Постанова № 103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Згідно з матеріалами справи, пенсія позивачу встановлена та виплачувалась у розмірі 65 % сум грошового забезпечення.

Відповідач здійснив 01.04.2018 перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до Постанови № 103, виходячи з відсоткового значення 65 % грошового забезпечення.

Таким чином, як на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років так і після перерахунку пенсії з 01.01.2018 відповідно до Постанови № 103, розрахунок пенсії позивача здійснюється з урахуванням 65% від грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою - (Міноборони) від 15.09.2011 та перерахунком пенсії (пенсійна справа (Міноборони)) від 20.03.2018 .

За сукупності викладених обставин, враховуючи, що твердження позивача, що внаслідок здійснення перерахунку його пенсії з 01.04.2018, її розмір склав 45 % від грошового забезпечення не відповідають фактичним обставинам та спростовані матеріалами справи, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача виправити недоліки і помилки в змісті перерахунку від 20.03.2018 пенсії ОСОБА_1 шляхом призначення для виплати з 01.04.2018 основного розміру пенсії, що у відсотковому значенні складає 65% грошового забезпечення, яке встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та здійснити з 01.04.2018 виплату основного розміру пенсії за вислугу років в основному розмірі, що у відсотковому значенні складає 65 % від суми відповідного грошового забезпечення врахуванням проведених виплат, зазначити підставою перерахунку пенсії частину статті 63 Закону № 2262 12 не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п. 41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зокрема, в п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, зазначено, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін на підтвердження правомірності своїх правових позицій, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги не знайшли належного правового обгрунтування, а відтак, такі задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову, не передбачено.

Керуючись ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, п. 3 розділу VI Прикінцеві положення, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положення п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

Суддя Сидор Н.Т.