Справа № 640/27137/20
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м. Київ № 640/27137/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГолосіївської районного у місті
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
прийняв до уваги таке:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом в якому просить :

визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (, 03039, просп. Голосіївський, 42) про відмову у реєстрації місця проживання за заявою ОСОБА_1 від 07.09.2020;

зобов`язати відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (, 03039, просп. Голосіївський, 42) здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (РНОКІІП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно відмовив у реєстрації місця проживання, зважаючи на відсутність вказаної у спірному рішенні підстави для відмови у законодавстві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи у судове засідання.

Відповідач надав до суду письмовий відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечив, мотивуючи ти, що позивачем не було надано документи, передбачені чинним законодавством, а отже правові підстави для реєстрації позивача у жилому приміщенні відсутні.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив.
07.09.2020 позивач подав до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації заяву про реєстрацію місця проживання, в якій просив зареєструвати його за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно службової відмітки на заяві позивача у реєстрації місця проживання йому відмовлено 07.09.2020 у зв`язку з відсутністю документів, а саме: відсутній військовий квиток, тимчасове посвідчення з відміткою Голосіївського РВК.

Вважаючи таку відмову безпідставною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року № 1382-IV (далі Закон № 1382-IV), який регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження, реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно зі ст. 6 Закону № 1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Частинами третьою та четвертою статті 6 вказаного Закону встановлено, що для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Статтею 9-1 Закону визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів встановлено Правилами реєстрації місця проживання і Порядком передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207 (надалі Правила).

Відповідно до підпункту 5 п. 18 Правил для реєстрації місця проживання особа або її представник подає, зокрема: військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

В силу п. 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема особа не подала необхідних документів або інформації.

Рішення про відмову в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

За змістом підпункту 5 п. 18 Правил для реєстрації місця проживання особа в обов`язковому порядку подає документи, військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У поданій позивачем заяві про реєстрацію місця проживання відповідачем зазначено про відмову у реєстрації місця проживання.

Підставою для відмови у реєстрації місця проживання є те, що особа не подала необхідних документів або інформації: відсутній військовий квиток, тимчасове посвідчення з відміткою Голосіївського РВК.

Позивачем до матеріалів справи надані наступні копії документів: паспорт громадянина України, витяг з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, довідка від 24.07.2018 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, «справка №4/31 від 17.05.2001 дана взамен военного билета военнообязаному» видану Гагарінським райвоєнкомом м. Севастополя .

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано заяву без військового квитка або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Суд критично оцінює надану позивачем в якості доказу «справку №4/31 від 17.05.2001 дана взамен военного билета военнообязаному» видану Гагарінським райвоєнкомом м. Севастополя, оскільки докази надання її відповідачу при прийнятті оскаржуваного рішення матеріали справи не містять. Більше того, в порядку № 207 чітко зазначено конкретний перелік документів які подаються на реєстрацію місця проживання, а в разі не надання таких документів приймається рішення про відмову у реєстрації місця проживання.

При цьому позивачем не надано доказів того, що ним здійснювались або здійснюються дії на отримання таких документів, зокрема військового квитка, тимчасового військового квитка, посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку), тощо.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на практику місцевих судів у справах №№ 640/17695/19, 640/3689/19, 640/2701/19, 640/2852/19, 640/15579/19, оскільки, по перше, в Україні не діє прецедентне право, а по друге, в зазначених справах розглядались відмінні від даної справи підстави (з визначенням відповідного підпункту положення).

Окремо суд зазначає, про необґрунтованість та безпідставність клопотання позивача про залишення без розгляду відзиву відповідача з підстав відсутності повноважень на його підписання, зважаючи що повноваження підписанта Єфіменко В. підтверджені наданою до відзиву довіреністю №100-6668 від 27.05.2020, в якій зазначено повноваження зазначеної особи. Також, суд звертає увагу, що розгляд справи здійснюється в спрощеному провадженні, враховуючи малозначність.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

ОСОБА_1 АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_1

Голосіївська районна в м. Києві державної адміністрації 03039, м. Київ, просп. Голосіївський, 42

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій