Справа № 200/6491/20-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 квітня 2021 року

Київ

справа №200/6491/20-а

адміністративне провадження №К/9901/9149/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року

у справі №200/6491/20-а за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення недоотриманої суддівської винагороди, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 1 по 30 червня 2020 року (за винятком днів відпустки з 5 по 19 червня 2020 року включно) із застуванням обмеження нарахування у сумі 23 615 грн.;

- зобов`язати провести нарахування суддівської винагороди на підставі ч. 2, 3 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за період з 1 по 30 червня 2020 року (за винятком днів відпустки з 5 по 19 червня 2020 року включно);

- стягнути недоотриману суддівську винагороду за період з 1 по 30 червня 2020 року (за винятком днів відпустки з 5 по 19 червня 2020 року включно), з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів, з урахуванням раніше виплаченої суми суддівської винагороди.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року, позов задоволено частково: визнано протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 по 30 червня 2020 року (за винятком днів відпустки з 05 по 19 червня 2020 року включно) із застуванням ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»; зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області провести перерахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01 по 30 червня 2020 року (за винятком днів відпустки з 05 по 19 червня 2020 року включно), обчисливши її відповідно до ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та виплатити її недоотриману частину. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

15 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №200/6491/20-а.

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2021 року касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області залишено без руху та надано скаржнику час для усунення недоліків шляхом подання до суду касаційної інстанції: виправленої касаційної скарги відповідно до кількості учасників у справі із зазначенням підстав для касаційного оскарження, викладених з урахуванням положень частини четвертої статті 328 КАС України; клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження; документа про сплату судового збору в розмірі 1681,60 грн.

19 квітня 2021 року від скаржника надійшло клопотання клопотання про усунення недоліків, в якому скаржник обгрунтовує підстави касаційного оскарження рішень та просить поновити строк на касаційне оскарження. Також до клопотання додано платіжний документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, позивачем оскаржується рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року. Касаційна скарга подана (здана на пошту) 12 березня 2021 року.

У клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року. В обгрунтування, скаржником зазначено, що суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржувану постанову 13 січня 2021 року, а скаржником повне судове рішення отримано 19 січня 2021 року. Скаржник звернувся до Верховного Суду, надіславши скаргу засобами поштового зв`язку 18 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2021 року касаційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з відсутністю підтвердження у підписанта скарги повноважень на її підписання.

12 березня 2021 року територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області на виконання ухвали Верховного Суду від 24 лютого 2021 року направлено касаційну скаргу, до якої додано копії наказів про призначення ОСОБА_2 на посаду заступника начальника управління, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.

Таким чином територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області своєчасно, у визначені законом строки, звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою у даній справі.

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подана касаційна скарга після повернення Верховним Судом, без зволікань та перевищення строків касаційного оскарження, що свідчить про цілеспрямованість дій відповідача щодо касаційного оскарження.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №200/6491/20-а є пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу, а саме: суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

Касаційна скарга подається на судове рішення у справі №200/6491/20-а, що розглянута в порядку спрощеного провадження.

Скаржником зазначено, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі №200/6491/20-а суд першої інстанції помилково відніс справу до справ, які підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Предметом спору у даній справі є визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати судді суддівської винагороди та зобов`язання вчинити такі дії.

Справами незначної складності, серед інших, є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до примітки статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, що діяла станом на день подання позову та відкриття провадження у справі) під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, в тому числі судді.

А тому, на думку скаржника, справи щодо прийняття суддів на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби не відносяться до справ незначної складності, тому мають розглядатися в порядку загального позовного провадження.

Разом з тим, у касаційній скарзі, як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі, скаржник наводить пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, у даному випадку стосовно визнання протиправними дій щодо виплат суддівської винагороди із застосуванням обмеження, встановленого Законом України від 13 квітня 2020 року №553-IX "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік".

Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.

Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3, 4 частини 4 статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Поновити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Донецькій області строк на касаційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №200/6491/20-а.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №200/6491/20-а.

Витребувати із Донецького окружного адміністративного суду справу №200/6491/20-а.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. Р. Радишевська

Н. В. Шевцова