Справа № 813/2170/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 квітня 2020 року № 813/2170/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«Онур Конструкціон Інтернешнл»

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправними та скасування припису від 02 червня 2016 року №29/866/16-пз та постанов від 16 червня 2016 року №29/16пз/1013-6/3546-16, №29/17пз/1013-6/3547-16, №29/18пз/1013-6/3548/16,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, який у подальшому відповідно до протокольної ухвали зазначеного суду від 26 липня 2016 року замінений на належного відповідача - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - ДАБІ України), з вимогами про визнання протиправними та скасування припису від 02 червня 2016 року №29/866/16-пз та постанов від 16 червня 2016 року №29/16пз/1013-6/3546-16, №29/17пз/1013-6/3547-16, №29/18пз/1013-6/3548/16 за порушення вимог Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» у загальному розмірі 218 850,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що за результатами проведення позапланової перевірки з питань дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил уповноваженими особами відповідача складено Акт від 02 червня 2016 року, відповідно до висновків якого встановлено ряд порушень, складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №29/866/16-пз від 02 червня 2016 року та оскаржувані постанови про стягнення штрафів на загальну суму 218 850,00 грн.

Позивач зазначає, що під час перевірки представник товариства не залучався, його не було ознайомлено із складеним Актом, а оскаржувані припис та постанови товариством отримано поштою 16 червня 2016 року.

Оскаржувані рішення позивач вважає необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки висновки, викладені у них не відповідають дійсним обставинам, а у діях товариства відсутні ознаки правопорушень у сфері містобудівної діяльності. Окрім іншого, позивач стверджує, що фактичні роботи на ділянці 69+926-км 70+446, Львівська область автомобільної дороги державного значення М-10 Львів - Краковець виконував підрядник, у якого знаходилася відповідна робоча та виконавча документація, зокрема, загальний журнал робіт та акти на закриття прихованих робіт, сертифікати якості/відповідності та інш. Зазначена документація не витребовувалася та не досліджувалася.

Також, позивач посилається на обставини проведення 09 вересня 2016 року повторної позапланової перевірки на об`єкті, за результатами якої складено Акт №29/1378, за висновками якого, на думку позивача, попередньо зафіксовані порушення не знайшли свого підтвердження.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2016 року відкрито провадження у справі, призначено попереднє судове засідання, витребувано від відповідача докази.

До суду 06 вересня 2016 року надійшли письмові заперечення від відповідача, з яких вбачається, що проведеною перевіркою було встановлено ряд порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з боку позивача, через що уповноваженими представниками ДАБІ складено передбачені законодавством документи, у яких викладено обставини, проведено фотофіксацію та зобов`язано позивача їх усунути. У задоволенні позову просив відмовити повністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року адміністративну справу №813/2170/16 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кобилянського К.М. від 28 вересня 2016 року прийнято справу до провадження, визначено колегіальний розгляд справи, призначено судове засідання.

Зважаючи на неявку уповноважених представників сторін судові засідання 14 листопада та 12 грудня 2016 року не відбулися.

За розпорядженням керівника апарату суду від 05 квітня 2017 року №2083 у зв`язку з припиненням повноважень судді Кобилянського К.М. щодо здійснення правосуддя відбувся повторний автоматичний розподіл справи №813/2170/16, визначено для розгляду колегію суддів у складі: головуючого судді - Клименчук Н.М., суддів Федорчука А.Б. та Мазур А.С.

Додатково суд зазначає, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його у новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 26 березня 2018 року справу прийнято до провадження суддею Клименчук Н.М.

Через неявку представників сторін судове засідання 25 квітня 2018 року не здійснювалося, судом прийнято рішення подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України від 15 грудня 2017 року.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), згідно з пунктом 5 якого державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 7 Порядку №533 передбачені підстави для проведення позапланової перевірки, якими, зокрема є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, на підставі наказу ДАБІ від 08 вересня 2015 року №976, направлення для проведення позапланової перевірки від 20 травня 2016 року №818/16-пз та звернення Громадського об`єднання «Розвиток Громади» від 19 травня 2016 року відповідачем ініційовано позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на будівництві автомобільної дороги державного значення М-10-Львів-Краковець на ділянці км 69+926-км 70+446 у Львівській області.

За результатами перевірки складено Акт від 02 червня 2016 року, відповідно до висновків якого встановлено, що Службі автомобільних доріг у Львівській області як замовнику, Товариству з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтренешнл» як генеральному підряднику, ДАБІ видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 29 жовтня 2015 року №ІУ 91 на будівництво автомобільної дороги державного значення М-10 Львів-Краковець на ділянці км 69+926-км 70+446, Львівська область.

Будівельні роботи виконуються під керівництвом відповідального виконавця робіт - ОСОБА_1 за наказом ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» №107 від 17 вересня 2015 року.

На момент перевірки на ділянці влаштовано дорожнє асфальтне покриття з розмітками, частково влаштовано дощовідвідні лотки, металева огорожа (відбійники), освітлення на металевих опорах, здійснені роботи по розширенню кільця шляхом влаштування третьої смуги руху, заїзд та виїзд з КПП «Краковець».

Будівельні роботи на об`єкті не завершені у повному обсязі та на момент перевірки не проводилися.

За результатами проведеної перевірки встановлені такі порушення:

- здійснено відхилення від розробленої та затвердженої наказом Служби автомобільних доріг у Львівській області від 29 травня 2015 року №108 проектної документації, в частині влаштування заїзду та виїзду на кільці у напрямку «Краковець», а саме: не дотримано передбачених проектом рішень відстаней та радіусів між новою смугою (виїзд у напрямку «Корчва») та смугою в напрямку заїзду на існуючий КПП «Краковець». На листі 3 (стадія РП) траса дороги, том 3, креслення автомобільної дороги вказано радіус повороту довжиною 12 м з переходом в радіус довжиною 20 м, ще фактично не виконано на об`єкті. Таким чином порушено вимоги статей 9,27 Закону України «Про архітектурну діяльність»;

- технічний нагляд на об`єкті здійснюється з порушенням вимог законодавства, а саме: представник технічного нагляду замовника щодо наявних відхилень від розробленої та затвердженої документації наказом Служби автомобільних доріг у Львівській області від 29 травня 2015 року №108 не повідомив замовнику (забудовнику) і відповідній інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства, що є порушенням пункту 7 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №903 від 11 липня 2007 року;

- авторський нагляд на об`єкті здійснюється з порушенням вимог законодавства, а саме: представник авторського нагляду щодо наявних відхилень від розробленої та затвердженої проектної документації наказом Служби автомобільних доріг у Львівській області від 29 травня 2015 року №108 не повідомив замовнику (забудовнику) і відповідній інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства, що є порушенням пункту 6 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №903 від 11 липня 2007 року;

- на час проведення перевірки робоча та виконавча документація не представлена та відсутня на об`єкті будівництва, зокрема: загальний журнал робіт, журнал бетонних робіт, журнал виконання антикорозійних робіт, виконавчі схеми, акти на закриття прихованих робіт, тощо, що є порушенням пункту 1.17 ДБН А.31-5-2009 «Організація будівельного виробництва»;

- на час проведення перевірки не представлено та на об`єкті відсутні сертифікати на використання при будівництві будівельних матеріалів та виробів, що є порушенням пунктів 9.4, 9.5, 9.6 ДБН А.31-5-2009 «Організація будівельного виробництва».

Надалі, на підставі висновків Акту від 06 червня 2016 року відповідачем складено:

- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №29/866/16-пз-1 від 02 червня 2016 року;

- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №29/866/16-пз-2 від 02 червня 2016 року;

- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №29/866/16-пз-3 від 02 червня 2016 року;

- припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №29/866/16-пз від 02 червня 2016 року.

Позивач з вищевикладеними висновками Акту від 02 червня 2016 року, приписом та постановами від 06 червня 2016 року не погоджується, посилаючись на їх необґрунтованість та невідповідність дійсним обставинам, що й складає предмет розгляду у даній адміністративній справі.

Зокрема, позивач стверджує, що під час перевірки не залучався представник товариства та його не ознайомлювали із Актом від 06 червня 2016 року.

Водночас, як вбачається із змісту Акту від 06 червня 2016 року, перевірка провадилася у присутності інженера-будівельника ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» ОСОБА_2 , який відмовився від підпису в Акті.

Окрім того, позивач стверджує, що фактичні роботи на ділянці 69+926-км 70+446, Львівська область, автомобільної дороги державного значення М-10 Львів - Краковець виконував підрядник, у якого знаходилася відповідна робоча та виконавча документація. Така документація контролюючим органом не витребовувалася і не досліджувалася.

У цій частині судом встановлено, що приписом №29/866/16-пз від 02 червня 2016 року за результатами проведеної перевірки та на підставі висновків Акту від 02 червня 2016 року позивача зобов`язано у 30-денний термін з дня отримання даного припису усунути вищезазначені виявлені порушення шляхом приведення об`єкту будівництва автомобільної дороги державного значення М-10 Львів-Краковець на ділянці км 69+926-км 70+446, Львівська область у відповідність до робочого проекту (стадія РП) та забезпечити належне ведення виконавчої і робочої документації на вказаному об`єкті будівництва у відповідність до вимог містобудівного законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил.

Виконання зазначених вимог перевірено уповноваженою особою відповідача 09 вересня 2016 року та складено Акт №29/1378, за висновками якого припис №29/866/16-пз від 02 червня 2016 року позивачем виконано.

Однак, повне виконання вимог припису не спростовує та не відміняє попередніх висновків щодо виявлених порушень, викладених в Акті від 02 червня 2016 року, а твердження позивача, викладені в цій частині позову, зокрема, щодо їх необґрунтованості та непідтвердженості, не спростовують їх по суті.

Відповідно до положень Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов`язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

За результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов:

- про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Отже, на виконання зазначених приписів, відповідачем за результатами розгляду справи стосовно позивача винесено оскаржувані постанови від 16 червня 2016 року про накладення штрафів у зв`язку з порушеннями пунктів 6,7,8 частини третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» на загальну суму 218 850,00 грн.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) рішення:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши позовні вимоги на предмет дотримання відповідачем положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при винесенні оскаржуваних припису від 02 червня 2016 року та постанов від 16 червня 2016 року, суд приходить до висновку, що відповідач діяв обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Як зазначено у параграфі 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» ‹…Суд підкреслює особливу важливість принципу «добросовісної влади». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належній і якомога послідовні ший спосіб…?. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок… і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси… Принцип «добросовісної влади» як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення «Москаль проти Польщі»)… Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення «Лелас проти Хорватії»). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються…›

У даному випадку суд вважає, що відповідач дотримався принципу «добросовісної влади» та виконав свій обов`язок, з урахуванням вимог чинного законодавства України, зокрема, Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Суд вважає за необхідне зазначити також, що, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі позивачем не обґрунтовано у достатній мірі своїх позовних вимог, не доведено протиправності висновків, викладених відповідачем в Акті від 06 червня 2016 року, приписі від 06 червня 2016 року та оскаржуваних постановах від 16 червня 2016 року, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх скасування та задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких відшкодуванню підлягають судові витрати сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень при задоволенні позову.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування припису від 02 червня 2016 року №29/866/16-пз та постанов від 16 червня 2016 року №29/16пз/1013-6/3546-16, №29/17пз/1013-6/3547-16, №29/18пз/1013-6/3548/16 - відмовити у повному обсязі.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл», адреса: 03028, м. Київ, вулиця Саперно-Слобідська, 22-а, нежитлове приміщення з №1 по №14 групи приміщ. №309, .

Відповідач: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, адреса: 01133, м.Київ, бул. Л.Українки, будинок 26, .

Суддя Н.М. Клименчук