Справа № 640/33245/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Київ № 640/33245/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛСВІТ»

до Київської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТІЛСВІТ" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просить визнати протиправними та скасувати: рішення про коригування митної вартості товару від 13.10.2020 № UA100000/2020/000365/2; картки від 13.10.2020 №UA100300/2020/00260 відмови в оформленні митної декларації №UA100300/2020/420903.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем неправомірно у рішенні від 13.10.2020 №UA100000/2020/000365/2 про коригування митної вартості товарів визначено митну вартість товару за шостим резервним методом на загальну суму 136 100 дол. США. (1 шт. - 3024,44 дол. США). з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 3 839 353,90 грн., оскільки позивачем було надано повний та достатній перелік документів для застосування резервного методу визначення митної вартості товару (самостійно задекларованої вартості товарів) на загальну суму 42 255 дол. США за курсом 28,2098, що еквівалентно - 1 192 005,10 грн. (1 шт. - 939 дол. США). Також позивач посилається на те, що в порушення пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, в оскаржуваному рішенні відповідач не зазначив пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, та в порушення частини дев`ятої статті 55 Митного кодексу України не розглянув подані позивачем додаткові документи протягом 5 робочих днів з дати їх подання та направив відповідь протягом 7 робочих днів, у зв`язку з чим у відповідності до частини десятої статті 55 Митного кодексу України вважається, що декларантом митну вартість товарів визначено правильно.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмовий відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що перевіркою поданих позивачем документів було встановлено наявність невідповідностей, а саме; згідно пункту 4.2 Договору від 08.12.2017 оплата імпортного товару відбувається на умовах після оплати протягом 120 днів з дня отримання товару, також можлива часткова передоплата або передоплата, проте згідно наданого інвойсу та специфікації не визначено умови оплати на дану поставку товару та до митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за імпортований товар; згідно пункту 5.1 Договору від 08.12.2017 товар постачається згідно інвойсу, проте в наданому позивачем до митного оформлення інвойсі товар постачається у кількості 72 одиниці, до митного оформлення надано специфікацію та лист відправника про невірно вказану кількість одиниць, проте комерційних документів для підтвердження вірної кількості до митного оформлення не надано (комерційний рахунок, бухгалтерські документи тощо). Також відповідач посилався на те, що з поданих позивачем документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів, а відповідно до наявної в митного органу інформації, у тому числі інформації в Інтернету, вартість товару заявлено позивачем до митного оформлення є значно вищою ніж задекларована позивачем.

Позивачем надано суду відповідь на відзив в якій зазначено про те, що у рішенні про коригування митної вартості крім номера та дати митної декларації, що була взята за основу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару, відповідач повинен був навести конкретну інформацію та критерії, за якими він порівнював відповідний товар з тим, який був імпортований позивачем, водночас а спірному рішенні про коригування такі дані відсутні. Також позивач зазначив про те, що відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларант має право самостійно обрати метод визначення митної вартості товару, а твердження Відповідача щодо того, що вибір Позивачем шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару є підтвердженням значно нижчої ціни товару є надуманими та необґрунтованими.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

12.10.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІЛСВІТ" подано митну декларацію №UA100300/2020/420903 для митного оформлення в режимі імпорт товару, а саме: «апарат для паяння: Новий швейний апарат для ультразвукового зварювання мод. СR-60D виробництва заводу Changzhou Wujin Dongnan Machinery & Electrical Appliance Co., Ltd. - 45 шт., Торгова марка Wujin Dongnan, Виробник Changzhou Wujin Dongnan Machinery & Electrical Appliance Co., Ltd».

До митної декларації № UA100300/2020/420903 було додано наступні документи:

- інвойс від 30.09.2020 №LOGSS-3009UA/1;

- автотранспортна накладна від 30.09.2020 №441359;

- декларація про походження товару від 30.09.2020 №LOGSS-3009UA/1;

- книжку МДП від 30.09.2020 №ХZ.82946806;

- контракт від 08.12.2017 №BW-L901005/17, разом із доповненням №1 та №2 до контракту №BW-L901005/17;

- лист відправника від 12.10.2020 №12/10/01;

- специфікація до інвойсу від 09.10.2020 №LOGSS-3009UA/1/2, єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товару, акт від 09.10.2020 про не відповідність товарів відомостям, зазначеним у документах.

Під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товару за митною декларацією № 903080000/2016/002034 від 12.10.2016 було встановлено наявність невідповідностей, а саме:

- згідно пункту 4.2 Договору від 08.12.2017 оплата імпортованого товару відбувається на умовах після оплати протягом 120 днів з дня отримання товару, також можлива часткова передоплата або передоплата. Проте згідно наданого інвойсу та специфікації не визначено умови оплати на дану поставку товару. До митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за імпортований товар;

- товар згідно пункту 5.1. Договору постачається згідно інвойсу, проте в наданому до митного оформлення інвойсі товар постачається у кількості 72 одиниці, до митного оформлення надано специфікацію та лист відправника про невірно вказану кількість одиниць, проте комерційних документів для підтвердження вірної кількості до митного оформлення не надано (комерційний рахунок, бухгалтерські документи тощо). Надана Специфікація без відміток митного органу на кордоні.

Враховуючи наведене Товариство з обмеженою відповідальністю "СТІЛСВІТ" було повідомлено про необхідність надання наступних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- виписку з бухгалтерської документації;

- прайс -лист виробника товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- копію декларації країни відправлення з дотриманням вимог;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з дотриманням вимог чинного законодавства.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІЛСВІТ" та Київською митницею Держмитслужби проведено консультації, за результатом чого товариством, згідно пункту 1 частини другої статті 52 Митного кодексу України, самостійно задекларувало вартість товару на загальну суму 42255 дол. США за курсом 28,2098, що еквівалентно - 1 192 005,10 грн. (1 шт. - 939 дол. США).

13.10.2020 Київською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості № UA100000/2020/000365/2, яким визначено митну вартість товару за шостим резервним методом на загальну суму 136 100 дол. США. (1 шт. - 3024,44 дол. США). з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 3 839353,90 грн. (три мільйони вісімсот тридцять дев`ять тисяч триста п`ятдесят три гривні 90 копійок).

У графі 33 вказаного рішення зазначено наступне: "На виконання положень ст.ст. 52-55, 57, 58, 335 МКУ, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості за МД від 12.10.2020 №UA100300/2020/420903 встановлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на визначення митної вартості, та документи не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, зокрема 1) Згідно п.4.2 Договору від 08.12.2017 оплата імпортованого товару відбувається на умовах після оплати протягом 120 днів з дня отримання товару, також можлива часткова передоплата або передоплата. Проте згідно наданого інвойсу та специфікації не визначено умови оплати на дану поставку товару. До митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за імпортований товар; 2) Товар згідно п.5.1. Договору постачається згідно інвойсу, проте в наданому до митного оформлення інвойсі товар постачається у кількості 72 одиниці, до митного оформлення надано специфікацію та лист відправника про невірно вказану кількість одиниць, проте комерційних документів для підтвердження вірної кількості до митного оформлення не надано (комерційний рахунок, бухгалтерські документи тощо). Також слід зазначити, що надана Специфікація без відміток митного органу на кордоні. З метою підтвердження числових складових митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимогам ч. 2 та 3 ст.53, ст. 57 МКУ додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні. Декларантом самостійно надано лист відправника, щодо витрат понесених на транспортування та повідомлено митний орган про неможливість подання додаткових документів, тобто декларантом не вжито заходів встановлених ч.2 ст. 52, ч.3 ст. 53, ст. 58 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості та методу її визначення. У зв`язку із зазначеним, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч.4 ст.57 МКУ. Жодних вимогу порядку ч.6 ст. 55 МКУ від декларанта не надходило. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МКУ неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості 2в та 2г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. За умовами ст.ст. 62, 63 МКУ, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультацій, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч.2 ст.64 МКУ та є підставою для застосування другорядного методу 2 ґ - резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно з джерелом інформації: товар № 1- 3024,44 дол. США/од. (МД від 25.06.2020 № UA100290/2020/317157 , фактурна вартість одиниці становить 3000,00 дол. США.) Розрахунок митної вартості товару 3000,00дол.США/од*45од +1100,00дол.США (транспортні витрати = 136100 дол. США (3024,44 дол. США). Рішення винесено без урахуванням термінів, передбачених ст.53 МКУ, на письмове прохання суб`єкта ЗЕД (лист від 13.10.2020 №1310/2020). Декларант має право на випуск товарів у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МКУ. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості товарів у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду. Перелік вимог щодо подання додаткових документів, передбачених ст. 53 МКУ, за умови надання яких митна вартість може бути визнана: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - виписку з бухгалтерської документації; -прайс-лист виробника товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - копію декларації крани відправлення з дотриманням вимог; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з дотриманням вимог чинного законодавства. Наголошуємо про право митного органу щодо потреби в уточненні будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки, визначене статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, яка є невід`ємною частиною Угоди про заснування Світової організації торгівлі."

Київською митницею Держмитслужби видано 13.10.2020 Картку відмови в прийнятті митної декларації №UA100300/2020/420903, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100300/2020/00260, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з наступних причин: «Прийняття рішення про коригування митної вартості від 13.10.2020 №UA100000/2020/000365/2, п. 6 ст. 54, ст. 256, п. 11, 264 МК України, потреба внести зміни до гр. 12, 45, 46, 43, 47, В, 44 МД».

З метою випуску товару у вільний обіг на митну територію України Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІЛСВІТ" було подано митну декларацію 12.10.2020 №UA100300/2020/420903 та сплачено митні платежі згідно з коригованої митної вартості.

23.11.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІЛСВІТ" у межах 80 днів з дня випуску товарів, відповідно до частини восьмої статті 55 Митного кодексу України направлено Київській митниці Держмитслужби заяву б/н (вх. від 25.11.2020 №43856/11) про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості до якої додано наступні документи:

- висновок Експерта Дніпровської ТПП від 12.11.2020 №ГО-2532;

- інвойс від 31.07.2020 №LOGITRADE-TONGYI-20200731 з перекладом на українську мову;

- загальна калькуляція ціни від 09.11.2020 №LOGITRADE-TONGYI-20200731 з перекладом на українську мову;

- загальна калькуляція транспортних витрат від 09.11.2020;

- рахунок проформа від 09.11.2020 №48/10/20FPR з перекладом на українську мову;

- інвойс №#473 від 25.09.2020;

- Ммитна декларація на китайський експорт № 00000617;

- swift Input (платіжне доручення на оплату товару).

04.12.2020 на ел. адресу Київською митницею Держмитслужби надіслано лист від 01.12.2020 №78-8/15/11/23790, яким повідомив щодо відсутності підстав для скасування рішення від 13.10.2020 №UA100000/2020/000365/2 та визнання заявленої декларантом митної вартості товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТІЛСВІТ" не погоджуючись з рішенням відповідача від 13.10.2020 №UA100000/2020/000365/2 про коригування митної вартості, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були порушені з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до частин першої, другої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації

Частинами пергою та третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьої вказаної статті встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами п`ятою та шостою статті 53 Митного кодексу України визначено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У пунктах 3.16, 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI, визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. Митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до частин першої та третьої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 1, 2 та 3 частини четвертої вказаної статті митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України встановлено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Якщо такі документи містять розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи. При цьому повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи, митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з суттю правовідносин, які склалися між декларантом та його контрагентом.

Водночас, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Крім того, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі № 21-127а15.

З аналізу рішення від 13.10.2020 про коригування митної вартості № UA100000/2020/000365/2 вбачається, що відповідачем в ньому не зазначено обґрунтованих конкретних обставин, що викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на основі поданих декларантом документів, а також обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей та не зазначено чіткого переліку документів, які відповідно до умов договору згідно з яким здійснюється поставка імпортованого товару мають бути в наявності у позивача та надання яких може усунути розбіжності.

Перевіряючи правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості товару, суд звертає увагу, що позивачем при проходженні процедури митних формальностей було надано контролюючому органу документи визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Суд відхиляє посилання відповідача, як на підставу, яка викликає сумніви у достовірності задекларованої митної вартості, на те, що згідно договору від 08.12.2017 №BW-L901005/17 оплата імпортного товару відбувається на умовах після оплати протягом 120 днів з дня отримання товару, також можлива часткова передоплата або передоплата, проте згідно наданого інвойсу та специфікації не визначено умови оплати на дану поставку товару та до митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за імпортований товар з огляду на наступне.

Як безпосередньо зазначає відповідач умовами договору від 08.12.2017 №BW-L901005/17 визначено порядок здійснення оплати товару, а саме протягом 120 днів з дня отримання товару та передбачено 2 альтернативні шляхи оплати, а саме часткова передоплата або передоплата.

Таким чином необхідності додаткового уточнення порядку здійснення оплати за товар у позивача не було.

При цьому, як безпосередньо вбачається з умов договору від 08.12.2017 №BW-L901005/17, у позивача станом на момент здійснення митного декларування товару банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за імпортований товар не повинні були бути в наявності, оскільки в нього було наявне право на здійснення оплати товару протягом 120 днів з дня отримання товару.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо того, що позивачем не надано комерційних документів для підтвердження вірної кількості товару до митного оформлення з огляду на наступне.

Згідно пункту 5.1 договору від 08.12.2017 №BW-L901005/17 товар постачається згідно інвойсу, проте в наданому позивачем до митного оформлення інвойсі товар постачається у кількості 72 одиниці та до митного оформлення надано специфікацію та лист відправника про невірно вказану кількість одиниць.

Відповідачем визнається, що позивачем до митної декларації №UA100300/2020/420903 надавалася специфікація до інвойсу від 09.10.2020 №LOGSS-3009UA/1/2 в який було належним чином зазначено, що кількість товару яка постачається складає 45 шт. та лист відправника про невірно вказану кількість одиниць при вірно зазначеній вартості партії товару, що поставляється.

Суд звертає увагу на те, що умовами договору від 08.12.2017 №BW-L901005/17 не визначено порядок виправлення помилок допущених в інвойсі, зокрема, не встановлено, що відповідна помилка має бути виправлена виключно шляхом складення комерційних документів (комерційного рахунку, бухгалтерського документу тощо).

Водночас, відповідно до листа від 12.10.2020 LOGITRADE KRAJOWY Sp. z.o.o. помилка допущена лише в кількості товару, а вартість товару визначено вірно. При цьому відповідачем визначається факт того, що позивачем здійснюється імпорт товару відповідно до кількості визначеної в специфікації до інвойсу від 09.10.2020 №LOGSS-3009UA/1/2.

Враховуючи наведене суд вважає, що сам по собі факт допущення помилки при визначенні кількості товару за вірного зазначення вартості партії товару та за наявності документів, які підтверджують факт допущення відповідної помилки, не може свідчити про наявність обставин, що викликають сумнів у вірності визначення декларантом митної вартості товару.

Також суд звертає увагу на те, що інформація про те, що подібний товар постачався за іншою вартістю відповідно до положень чинного законодавства не може бути самостійною обставиною, яка може викликати сумнів у вірності визначення митної вартості. При цьому суд звертає увагу на те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Щодо посилань відповідача на те, що позивачем на його вимогу не надано додаткових для підтвердження заявленої митної вартості та методу її визначення суд зазначає наступне.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Відповідачем, як було встановлено судом, не було визначено обґрунтованих причин, за яких позивачу необхідно було надати додаткові документи, не визначено чіткого переліку відповідних документів, а визначено лише їх загальний перелік визначений Митним кодексом України, як і не визначено яким чином зазначені документи зможуть допомогти відповідачу пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості від 13.10.2020 № UA100000/2020/000365/2 прийнято відповідачем з використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби.

Згідно пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195 у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Відповідач, як в рішенні від 13.10.2020 №UA100000/2020/000365/2, так і в наданому суду відзиві на позовну заяву не наведено пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, а зазначено лише номер та дату митної декларації.

Інших доказів та обґрунтувань на підтвердження факту того, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи не підтверджували всі числові значення складових митної вартості товару в оскаржуваному рішенні не наведено та відповідачем суду надано не було

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 77, 78, 139, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛСВІТ» (07400, Київська обл., місто Бровари, вул. Бандери Степана, будинок 18/1, Код ) до Київської митниці Держмитслужби (03124, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 8-А, Код ) про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Держмитслужби від 13.10.2020р. №UA100000/2020/000365/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови № UA100300/2020/00260 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби від 13.10.2020р. №UA100000/2020/000365/2 про коригування митної вартості товарів.

3. Визнати протиправним та скасувати картку Київської митниці Держмитслужби від 13.10.2020 № UA100300/2020/00260 відмови в оформленні митної декларації UA100300/2020/420903.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (адреса: бульв. Вацлава Гавела, буд. 8-А, м. Київ, 03124, код 43337359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛСВІТ» (адреса: 07400, Київська обл., місто Бровари, вул. Бандери Степана, будинок 18/1, ) суму судового збору у розмірі 12 446 грн. 99 коп. (дванадцять тисяч чотириста сорок шість гривень 99 коп.).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов