Справа № 200/5259/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 р. Справа№200/5259/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд: у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., при секретарі судового засідання Запарі С.В.,

за участю:

представника позивача Олійникова С.І.,

представника відповідача Яковлєвої А.С.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

2 червня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення: від 5 березня 2020 року № на суму 93586,50 грн., від 5 березня 2020 року № на суму 340 грн., від 5 березня 2020 року № на суму 7898,88 грн., від 5 березня 2020 року № на суму 68167,50 грн., від 5 березня 2020 року № на суму 1 грн., від 5 березня 2020 року № на суму 170 грн., від 5 березня 2020 року № на суму 170 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не надавав жодній особі послуг з оренди житла. Його клієнти - фізичні особи (у тому числі особи у відрядженні), отримували у нього послуги з тимчасового розміщення (проживання). Таке проживання тривало від однієї до декількох діб. Будь-які договори з оренди нерухомого майна позивачем не укладались.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, за змістом якого зазначено, що в рамках проведеної перевірки виявлено порушення ФОП ОСОБА_1 умов перебування на другій групі платників єдиного податку, а саме встановлено, що позивач здійснював посередницькі послуги з надання в оренду нерухомого з майна, та житлових приміщень, загальна площа яких перевищує 100 квадратних метрів юридичним підприємствам, які не є платниками єдиного податку. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справ за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21 липня 2020 року.

Ухвалою суду від 21 липня 2020 року відкладено підготовче засідання на 02 вересня 2020 року.

Ухвалою суду від 02 вересня 2020 року вирішено продовжити строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів та відкласти підготовче засідання до 22 вересня 2020 року.

Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року провадження у справі зупиненно до набрання законної сили рішення у справі № 200/8507/20-а.

Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, а представник відповідача відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

31 січня 2020 року посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 19.12.2017 по 30.07.2018, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 19.12.2017 по 30.07.2018, про що складено акт № 136/05-99-33-06/ НОМЕР_1 .

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , перебуваючи на загальній системі оподаткування з 19.12.2017 по 31.12.2017, а з 01.01.2018 по 30.07.2018 - на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (платник єдиного податку II групи), здійснював наступні види підприємницької діяльності: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, 55.90 Діяльність інших засобів тимчасового розміщування, 55.20 Діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання.

За даними, що надійшли до контролюючого органу (звіти ф. 1ДФ ознака «157») позивачу були нараховані та виплачені доходи наступними суб`єктами: СБ України (); ТОВ «Завод Трансмаш» (); ДП «ХКВМ» (); Філія компанії «Людина в біді» (); ГУНП в Сумській області» (); Військова частина НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ); ДП «КБ Південне» (); ГУ ДФС у м. Києві (); Регіональна філія «Південно- західна залізниця» (); Регіональна філія «Придніпровська залізниця» (); ТОВ «АВМ Ампер» (); ПрАТ «Торговий Альянс» (); Лисівська ЗОШ І-ІИ ступені (); ДП «Доноргрес» (ЄДРПОУ 4624513); ДП «Донецький облавтодор» (). За аналізом отриманих від зазначених контрагентів (не платників єдиного податку) документів було встановлено, що у період з 19.12.2017 по 30.07.2018 позивач отримував доходи від розміщення посадових осіб підприємств, які перебували у службових відрядженнях.

Розрахунки за послуги з проживання (оренда житла) проводились посадовими особами підприємств, які знаходились у службових відрядженнях у готівковій формі(підтверджено квитанціями та рахунками/invoice). У подальшому послуги з проживання на підставі документів були компенсовані посадовим особам за рахунок роботодавців.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивач володіє лише однією квартирою загальна площа якої складає 41,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .

Під час проведення перевірки позивачем не було надано документи, що підтверджують його права власності та/або використання у господарській діяльності житлових квартир, що згідно наявної податкової інформації йому належать на праві власності.

Позивачем було надіслано на ім`я в.о. начальника Головного управління ДФС у Донецькій області заперечення на акт перевірки № 136/05-99-33-06/ НОМЕР_1 , які за результатами розгляду залишені без задоволення, відповідно до листа від 03.03.2020 № 18804/10/05-99-33-06.

За висновками акта перевірки ГУ ДПС у Донецькій області складені податкові повідомлення рішення від 05.03.2020:

- № 6 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за податковими зобов`язаннями у розмірі 74869,20 грн, за штрафними санкціями - 18 717,30 грн;

- № про застосування штрафної санкції у розмірі 340,00 грн;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору осіб за податковими зобов`язаннями у розмірі 6239,10 грн., за штрафними санкціями 1 559,78 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку за податковими зобов`язаннями - 54 534,00 грн, за штрафними санкціями -13 633,50 грн.;

- № штрафні санкції за порушення законодавства норм регулювання готівки у сумі 1 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку за штрафними санкціями -170 грн;

- № про застосування штрафної санкції у розмірі 170 грн.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Як встановлено судом, у вересні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення №48/05-99-55-53 від 27.08.2020 року та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №200/8507/20, яке постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року залишено без змін, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасувано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 48/05-99-55-33- від 27.08.2020 Про анулювання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 реєстрації платником єдиного податку. Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області скасувати запис у реєстрі платників єдиного податку про анулювання реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку другої групи з 01.04.2018 року.

Відповідно до ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судами у справі №200/8507/20, рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 48/05-99-55-33- від 27.08.2020 Про анулювання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 реєстрації платником єдиного податку прийняте на підставі акта № 136/05-99-33-06/ від 31 січня 2020 року.

Пункт 291.2 статті 291 Податкового кодексу України визначає, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Унормуванням п.п. 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.

Приписи Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 N 318, визначають, що витрати на відрядження можуть бути включені до складу загальновиробничих, адміністративних витрат, витрат на збут або інших операційних витрат.

Судами у справі №200/8507/20 встановлено, що позивач є платником єдиного податку другої групи і надав фізичним особам послуги з проживання під час службових відряджень, але вартість виконаних послуг для фізичної особи у подальшому оплачували юридичні особи, які не є платником єдиного податку.

За таких обставин, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не порушено умови перебування на другій групі платника єдиного податку, оскільки ним були надані послуги з розміщення на період відпустки та іншого тимчасового проживання в Україні саме фізичним особам.

Таким чином, збільшення грошового зобов`язання та застосування штрафних санцій за спірними податковими повідомленнями рішення здійснено податковим органом безпідставно та всуперечень вимогам Подакового кодексу України.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не довів суду правомірності прийнятих ним спірних податкових повідомлень - рішень, а тому остані підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Судом встановлено що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1703,34 грн. відповідно до квітанції №0.0. від 14.06.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 244-247, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 5 березня 2020 року №, №, №, №, №, №, №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1 703,34 грн.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені у судовому засіданні 22 квітня 2021 року за присутності представників сторін, в повному обсязі рішення виготовлене 30 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділуІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв