Справа № 440/6610/20
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 р.Справа № 440/6610/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

представника позивача Каблучко Д.О.

представника відповідача Мазурович С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2021, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 18.01.21 по справі № 440/6610/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Технограндбуд"

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Технограндбуд" (надалі по тексту позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі по тексту відповідач-1), Державної податкової служби України (надалі по тексту відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення від 20.05.2020№ 1573390/42889651, зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.01.2020 № 38, датою її фактичного подання.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Технограндбуд" (вул. Добровольського, 14, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39803; ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014; ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.05.2020 № 1573390/42889651.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Технограндбуд" № 38 від 31.01.2020 датою її фактичного подання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Технограндбуд" (вул. Добровольського, 14, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39803; ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Відповідач-1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 року, в позові відмовити.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.05.2019 позивача зареєстровано платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників податку на додану вартість № 510.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Технограндбуд" має ліцензію від 10.04.2019 № 20-Л, видану Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, для здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із середніми та значними наслідками.

16.08.2019 між ТОВ "АКБ-ЛІНК" (Замовник) та ТОВ "Будівельна фірма "Технограндбуд" укладено договір підряду № 16/08.

Згідно із п. 1 договору Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт по внутрішньому опоряджненню (штукатурення) стін: - на будівництві об`єкту: "Будівництво багатоповерхового житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення на проспекті Героїв Дніпра, 96 в м. Горішні Плавні Полтавської області".

Відповідно до п. 2 Договору склад та обсяг робіт, що доручаються до виконання Підряднику, визначені проектною документацією, яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно пункту 7 договору договірна ціна робіт є твердою і визначається на основі кошторису, що є невід`ємною частиною Договору, і складає 90,24 грн в т.ч. ПДВ 20 % за 1 м 2 опорядження (штукатурення) стін.

Приймання-передача закінчених робіт (об`єкта будівництва) буде здійснюватися відповідно до вимог Загальних умов та інших нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію (п. 48 Договору).

Згідно п. 69 Договору строком Договору є час, протягом якого Сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки відповідно до Договору. Договір набуває чинності з моменту його підписання, а саме з 16 серпня 2019 року.

До договірної документації, крім Договору та Загальних умов, входять: Додаток №1 Договірна ціна, Додаток №2 Охорона праці. Перелічені документи набувають статусу договірних після підписання Договору (п. 72 Договору).

На виконання умов Договору між Замовником та Підрядником було підписано Додаток №1 Локальний кошторис та Додаток №2 Охорона праці на виконання робіт по внутрішньому опорядженню (штукатурення) стін в період з 16 серпня 2019 року по 31 січня 2020 рік.

25.11.2019 Замовник передав, а Підрядник прийняв для виконання робіт, що обумовлені Договором: штукатурку у кількості 0,040 тон, розчин готовий опоряджувальний цементний у кількості 15 мЗ та розчинонасос, продуктивність lмЗ/год у кількості 1 шт.

Вказане підтверджується проміжним приймально-здавальним актом №1 від 25.11.2019.

22.01.2020 Замовник передав, а Підрядник прийняв для виконання робіт, що обумовлені Договором: штукатурку у кількості 0,005 тон та розчин готовий опоряджувальний цементний у кількості 3,5 мз.

Вказане підтверджується: проміжним приймально-здавальним актом №2 від 22.01.2020.

Загалом, в період із 25.11.2019 по 22.01.2020 Замовник згідно п. 24 Договору передав Підряднику товарно-матеріальні цінності для виконання робіт, що обумовлені предметом Договору, у наступній кількості, зокрема: штукатурки - 0,045 тон; розчину готового опоряджувального цементного - 18,5 м3; розчинонасос, продуктивність lм3/год - 57,35 маш-год.

Вказане підтверджується: приймально-здавальним актом на передачу основних матеріалів, конструкцій, запасних частин та деталей підрядній організації № 1 від 22.01.2020.

Виконання робіт, що визначені предметом Договору та в період із 25.11.2019 по січень місяць 2020 рік, здійснювалось наступними працівниками позивача: ОСОБА_1 (Бригадир); ОСОБА_2 (Підсобний робітник); ОСОБА_3 (Підсобний робітник); ОСОБА_4 (Підсобний робітник).

Зазначені працівники, були офіційно працевлаштовані у позивача. Їм своєчасно і у відповідності до законодавства нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, що підтверджується: повідомленням про прийняття працівника на роботу від 07.08.2019 року разом із текстовою квитанцією №2 про його прийняття, повідомленням про прийняття працівника на роботу від 19.09.2019 разом із текстовою квитанцією №2 про його прийняття, повідомленням про прийняття працівника на роботу від 02.10.2019 разом із текстовою квитанцією №2 про його прийняття, звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма №Д4 (місячна) за листопад місяць 2019 року разом із текстовою квитанцією №2 про його прийняття, звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма №Д4 (місячна) за грудень місяць 2019 року разом із текстовою квитанцією №2 про його прийняття та звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма №Д4 (місячна) за січень місяць 2020 року разом із текстовою квитанцією №2 про його прийняття.

Згідно книги обліку нарядів у листопаді місяці 2019 року робітниками підприємства було відпрацьовано на об`єкті будівництва, що визначений предметом Договору - 5 робочих днів по 8 годин кожен, що сумарно становить 160 людина/годин.

Згідно книги обліку нарядів у грудні місяці 2019 року робітниками підприємства було відпрацьовано на об`єкті будівництва, що визначений предметом Договору - 21 робочий день по 8 годин кожен, що сумарно становить 672 людина/годин.

Згідно книги обліку нарядів у січні місяці 2020 року робітниками підприємства було відпрацьовано на об`єкті будівництва, що визначений предметом Договору - 8 робочих днів по 8 годин кожен, що сумарно становить 256 людина/годин.

Загалом, в період із листопада місяця 2019 року по січень місяць 2020 рік, робітниками підприємства було відпрацьовано (напрацьовано) на об`єкті будівництва, що визначений предметом Договору - 1088 людина/годин із розрахунку: 160 (людина/годин за листопад 2019 року)+ 672 (людина/годин за грудень 2019 року)+ 256 (людина/годин за січень 2020 року)= 1088 людина/годин.

Вказане підтверджується: табелем обліку робочого часу за листопад місяць 2019 року, табелем обліку робочого часу за грудень місяць 2019 року, табелем обліку робочого часу за січень місяць 2020 року, витягами із книги обліку нарядів за листопад місяць 2019 року, витягами із книги обліку нарядів за грудень місяць 2019 року та витягами із книги обліку нарядів за січень місяць 2020 року.

За наслідками виконання робіт між Замовником та Підрядником було підписано Акт приймання виконаних робіт за січень місяць 2020 року (форма №КБ-2в) на загальну суму 66785,54 грн з ПДВ та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень місяць 2020 року (форма КБ-З) на загальну суму 66785,54 грн з ПДВ.

31.01.2020 року Підрядником за правилами першої події (п. 187 ст. 187 ПК України) було виписано на користь Замовника та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №38 від 31.01.2020 на загальну суму 66785,54 грн з ПДВ.

Згідно отриманої квитанції, податкова накладна №38 від 31.01.2020 доставлена до центрального рівня ДПС України 10.02.2020, прийнята, однак її реєстрацію відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України було зупинено з підстав: Платник податку, яким подано для реєстраціїПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено показник: D=4.3596%, Р=6783,49.

Станом на кінець квітня місяця 2020 року у Замовника перед Підрядником рахувалась заборгованість (основний боргу) у загальній сумі 66785,54 грн. Вказана сума заборгованості (основного боргу) була зафіксована Сторонами, актом звірки взаємних розрахунків.

14.05.2020 Замовник перерахував на розрахунковий рахунок Підрядника грошові кошти у загальній сумі 5000 грн.

Вказане підтверджується платіжним дорученням №3858 від 14.05.2020 та банківською випискою по рахунку Підрядника за період із 01.01.2020 по 15.05.2020.

18.05.2020 з метою відновлення реєстрації в ЄРПН податкової накладної №38 від 31.01.2020 позивачем засобами електронного зв`язку направлено повідомлення №132 про надання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Згідно отриманої квитанції №1 документ J1312603 (Повідомлення щодо подачі документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено) було доставлено до центрального рівня ДПС України 18.05.2020.

Згідно отриманої текстової квитанції №2 документ J13126 (Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК), було доставлено до районного рівня 1602 Головне управління ДПС у Полтавській області, Кременчуцьке управління, Горішньоплавнівська ДПІ (м. Горішні Плавні) 18.05.2020. Документ прийнято.

За наслідками розгляду пояснень та копій документів, Комісією Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення від 20.05.2020 №1573390/42889651 про відмову реєстрації податкової накладної №38 від 31.01.2020 в ЄРПН з підстав не надання платником податку копій документів, зокрема: первинних документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення контролюючого органу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з приписами п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010 (далі Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Водночас, пунктом 201.16. ст. 201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З 01.02.2020р. діє Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою КМУ від 11.12.2019р. №1165 (далі за текстом - Порядок №1165).

Відповідно до п.3 Порядку зупинення №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації) визначених у вказаному пункті цього Порядку.

Згідно з п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

За правилом п.6 Порядку №1165 окремою та самостійною підставою для вчинення волевиявлення з приводу зупинення реєстрації податкової накладної в Реєстрі є відповідність платника критерію ризиковості.

Пунктом 11 Порядку №1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, з аналізу наведених приписів Порядку № 1165 слідує, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена з підстав відповідності критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснених операцій.

Наказом Міністерства Фінансів України від 12.12.2019 № 520 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за №1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №520).

Відповідно до п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з п. 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктом 7 Порядку № 520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (п. 11 Порядку №520).

Отже, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної приймається у разі не підтвердження платником податків документально інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної № 38 від 31.01.2020 року було зупинено, про що свідчить квитанція (а.с.235).

Згідно вказаної квитанції підставою для зупинення спірної податкової накладної став висновок контролюючого органу про відповідність позивача, яким подано для реєстрації податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, конкретного переліку документів, які позивач мав надати квитанція не містить.

Додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1165 визначено перелік Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.

Одним з критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що закріплені у Додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (п.8 Додатку 1).

Проте, надіслана позивачу квитанція про зупинення реєстрації спірної податкової не містить жодних доводів щодо наявності податкової інформації, що була підставою для віднесення позивача до критеріїв ризиковості платника податку.

Також колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі відповідачем не зазначено жодних доводів щодо наявності податкової інформації, що була підставою для віднесення позивача до критеріїв ризиковості платника податку.

Будь-які докази існування такої інформації відповідачем не надано.

Вирішуючи питання щодо законності рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд вказує, що зупинення її реєстрації за своїм змістом є передумовою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Дійсно, відповідно до чинного законодавства у податкового органу наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, суд вказує, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.

Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку документів, які позивач має надати, без наведення такого переліку рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Квитанція про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не містить обгрунтованих причин зупинення її реєстрації та конкретного переліку документів, які позивач мав надати контролюючому органу.

Отже, зупинення реєстрації спірної податкової накладної відбулося незаконно.

Проте, підприємством позивача після отримання квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної на виконання норм діючого законодавства було направлено на адресу відповідача пояснення та документи в підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій у реєстрації податковій накладній.

Натомість комісією контролюючого органу було прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання позивачем до контролюючого органу первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів, робіт, послуг з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Додатково у рішенні зазначено, що виявлено невідповідність у табелі обліку робочого часу до фактично затраченого часу з урахуванням кількості працівників зазначених у довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за січень 2020 року акт №1.

З апеляційної скарги відповідача-1 слідує, що вказані, у наданих позивачем документах, недоліки були підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної.

Проте, колегія суддів зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено найменування первинних документів, які необхідно було надати позивачу.

При цьому, підставою для віднесення платника податків до Критеріїв ризиковості за п. 8 є наявність саме у контролюючих органах податкової інформації, що стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, а не наявність певних недоліків у поданих для розблокування податкової накладної документах.

Матеріали справи не містять жодних доводів щодо наявності податкової інформації, що була підставою для віднесення позивача до критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 25.10.2019 року про справі №0340/1834/18.

Враховуючи безпідставність зупинення реєстрації спірної податкової накладної колегія суддів зазначає, що прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії про відмову у її реєстрації, а отже, оскаржуване рішення відповідача про відмову у реєстрації спірної податкової накладної є незаконним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач мав правові підстави для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до приписів ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов`язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов`язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов`язок розв`язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010 (зі змінами), передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що належним та ефективним способом захисту права позивача буде зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну, подану позивачем.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 по справі № 440/6610/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 29.04.2021 року