Справа № 520/9306/2020
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 квітня 2021 р.Справа № 520/9306/2020

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Чалий І.С., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з питань геодезіїї, картографії та кадастру на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 по справі № 520/9306/2020

за позовом Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар"

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області , Державної служби України з питань геодезіїї, картографії та кадастру

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 задоволено позов Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області , Державної служби України з питань геодезіїї, картографії та кадастру про зобов`язання вчинити певні дії.

22.03.2021 на рішення суду Державною службою України з питань геодезіїї, картографії та кадастру повторно подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування зазначає, що вперше скаржник зі скаргою звернувся в межах строку, встановленого ст. 295 КАС України. Однак, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 апеляційна скарга була повернута у зв`язку з несплатою судового збору. У зв`язку з відсутністю фінансування на сплату судового збору відповідач не мав можливості невідкладно звернутися повторно з апеляційною скаргою, проте ним вживалися заходи щодо здійснення сплати судового збору.

Враховуючи викладене, просить визнати підстави пропуску строку поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Харківського окружного адміністративного суду прийнято 07.10.2020, повний текст якого складено 07.10.2020, копія судового рішення отримана скаржником 13.10.2020 (а.с. 133), апеляційна скарга вперше подана 12.11.2020.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2020 апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезіїї, картографії та кадастру на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 по справі № 520/9306/2020 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 3153,00 грн.

26.01.2021 від скаржника надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 в задоволенні клопотання Державної служби України з питань геодезіїї, картографії та кадастру про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги - відмовлено.

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезіїї, картографії та кадастру на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 по справі № 520/9306/2020 повернуто скаржнику у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.

Доказів отримання скаржником копії ухвали суду від 01.02.2021 матеріали справи не містять.

22.03.2021 Державною службою України з питань геодезіїї, картографії та кадастру повторно подало апеляційну скаргу разом з платіжним дорученням.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Причини пропуску особою встановленого законом процесуального строку, зокрема строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо ці причини пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 6 ч. 5 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ податковим органам не надано пільг щодо сплати судового збору.

Податкові органи є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Отже, відсутність коштів для сплати судового збору, довготривала процедура погодження та сплати судового збору не може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного судового рішення.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.09.2020 по справі № 160/8398/18.

Крім того, судом встановлено, що судовий збір скаржником сплачено 11.02.2021, повторно з апеляційною скаргою апелянт звернувся 22.03.2021.

Апелянтом не наведено підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення скаржника та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для повторного направлення апеляційної скарги в період з 11.02.2021(з дня сплати судового збору) по 22.03.2021 (по день повторного подання апеляційної скарги).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання неповажними підстав, наведених скаржником для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 по справі № 520/9306/2020.

Відповідно до ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що підстави пропуску заявником строку на апеляційне оскарження визнано неповажними, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, п. 5 ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 298, ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені у клопотанні Державної служби України з питань геодезіїї, картографії та кадастру про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 по справі № 520/9306/2020 підстави пропуску строку - неповажними.

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезіїї, картографії та кадастру на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 по справі № 520/9306/2020 за позовом Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області , Державної служби України з питань геодезіїї, картографії та кадастру про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати Державній службі України з питань геодезіїї, картографії та кадастру строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.С. Чалий