Справа № 560/7324/20
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7324/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

29 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови КМУ "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

2.1. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

2.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої та виплаченої на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду, за період з 31 січня 2018 року по день фактичної виплати пенсії 25 травня 2020 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

4. Апелянт вказує, що затримка виплати перерахованої пенсії відсутня, оскільки нарахування заборгованості згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.03.2018 року проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» від 22.08.2018 року та Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень за рахунок коштів, передбачених у бюджеті Пенсійного фонду України.

5. Нараховану доплату до пенсії позивача за період з 31.01.2018 року по 18.03.2019 року в сумі 111 991,36 грн. було включено в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, присвоєний реєстраційний номер. Відповідно до протоколу від 19.05.2020 року № 23 засідання Комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, доплату в сумі 111 991,36 грн. ОСОБА_1 виплачено 25.05.2020 року.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року у справі № 822/602/18, яке набрало законної сили, суд визнав протиправною відмову Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця та зобов`язав призначити позивачу з 31 січня 2018 року пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року в розмірі 60% від заробітку, визначеного у довідці від 29 січня 2018 року №2027/07. Також суд зобов`язав відповідача здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ в розмірі 60% від заробітку, визначеного у довідці від 29 січня 2018 року №2027/07.

7. Встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1 з 31 січня 2018 року призначено пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" в розмірі 60% від заробітку, визначеного у довідці від 29 січня 2018 року №2027/07.

8. Заборгованість по виплаті вказаної пенсії за період з 31.01.2018 р. по 18.03.2019 р. у розмірі 111 991,36 грн. була виплачена позивачеві 25.05.2020 р., що підтверджується випискою по картковому рахунку і відповідачем не заперечується. Таким чином, фактична виплата заборгованості по пенсії ОСОБА_1 відбулась лише 25 травня 2020 року.

9. Позивач 21.09.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 31.01.2018 року по дату виплати 25.05.2020 року, на що отримав відмову.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

10. Позивач зазначає, що оскільки виплата пенсії була проведена з порушенням строку, відповідач був зобов`язаний нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

11. Доводи апелянта зазначені в пунктах 3-5 цього рішення.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Частиною другою статті 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано виплату пенсій за минулий час і в тій частині, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

14. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

15. Згідно ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

16. Зі змісту вказаних нормативних приписів випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

17. За правилами ст.ст.2,3 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі-компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

18. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

19. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

20. Наведені вище норми встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців; вказують на визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону; а також порядок обчислення суми компенсації.

21. З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2001 року № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

22. Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

23. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

24. Згідно з п. 2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

25. Приписами п. 4 Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

26. Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

27. Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

28. Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

29. Наведену правову позицію сформулював Верховний Суд України у постановах від 19.12.2011 у справі №6-58цс11, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16), яка у подальшому знайшла своє відображення, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 24.01.2019 у справі №159/1615/17, від 15.04.2019 у справі №727/7818/16-а та від 14.05.2019 у справі №487/6312/16-а.

30. Оскільки виплата перерахованої пенсії позивачу за період з 31.01.2018 року в розмірі 111991,36 грн. була фактично здійснена лише 25.05.2020 року, пенсійним органом допущене порушення встановленого строку виплати пенсії більше ніж на 1 місяць. Зважаючи на це, у позивача виникло право на отримання компенсації втрати частини доходів, тому суд приходить до висновку, що відмова Головного управління у виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії ( більш ніж на 2 роки) є протиправною і необґрунтованою.

31. Доводи апелянта про те, що виплата коштів проводилась у 2020 році відповідно до окремого Порядку, не впливає на право пенсіонера отримати компенсацію втрати частини доходів, оскільки держава своєчасно не виконала перед ним своє зобов`язання.

32. Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

33. Таким чином, суд з урахуванням висновків Верховного Суду, приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

34. Апелянтом не спростовано наявність протиправної бездіяльності, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягали задоволенню.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

35. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

36. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

37. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

38. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

39. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

40. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.