Справа № 520/5068/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позову
28 квітня 2021 р. справа № 520/5068/21
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання прийняття до розгляду позову Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом - заявник) до ОСОБА_1 про стягнення 1.869.979,00грн., -
Стан оформлення матеріалів позову явно та очевидно не відповідав вимогам процесуального закону. По-перше, серед матеріалів адміністративного позову були відсутні докази оплати судового збору, що не відповідає положенням ч.3 ст.161 КАС України. По-друге, позов було подано з пропущенням строку звернення до суду, за відсутності клопотання про поновлення процесуального строку. Викладене зумовило залишення позову без руху ухвалою від 31.03.2021 р.
Дану ухвалу позивачем було отримано 13.04.2021р.
26.04.2021р. до суду надійшла заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду у зв`язку із попереднім зверненням із даним позовом до місцевого суду.
Недолік в оформленні позову в частині оплати судового збору заявником усунутий не був взагалі.
Вирішуючи питання наявності у спірних правовідносинах поважних причин пропуску звернення до суду із даним позовом, суддя зазначає таке.
Спір склався з приводу відшкодування відповідачем завданої військовій частині майнової шкоди у загальному розмірі 2.069.898,20грн. внаслідок пожежі, яка мала місце 10.12.2014р.
До матеріальної відповідальності відповідача було притягнуто наказом від 22.12.2014р. №863.
Отже, відповідно до ч.5 ст.122 КАС України у редакції після 15.12.2017р. (рівно як і відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України у редакції до 15.12.2017р.) до спірних правовідносин, як таких, що виникли з приводу проходження публічної служби, застосовується строк звернення до суду в один місяць від дати настання події обізнаності заявника з фактом порушення інтересів.
Суд вважає, що строк на звернення Військової частини до суду розпочав перебіг 23.12.2014 р. і був регламентований положеннями чинного на той час КАС України у редакції до 15.12.2017р., а саме ч. 3 ст. 99 КАС України.
За твердженням заявника у добровільному порядку відповідачем було відшкодовано 199.918,40грн.
У межах справи №643/6746/16-а притягнутий до матеріальної відповідальності військовослужбовець оскаржив дії Військової частини з приводу виконання наказу від 22.12.2014р. №863.
Провадження у справі №643/6746/16-а було відкрито ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 10.06.2016 року.
Заходів забезпечення позову райсудом не вживалось.
Таким чином, до 10.06.2016 року не існувало взагалі ніяких об`єктивних перешкод для звернення Військової частини до суду із окремим позовом про стягнення збитків, завданих протиправним діянням військовослужбовця.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2016р. по справі №643/6746/16-а було задоволено позов ОСОБА_1 , визнано незаконними дії військової частини НОМЕР_2 щодо утримання з належного ОСОБА_1 грошового забезпечення у розмірі 20%; зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення належного ОСОБА_1 за період з січня 2015 року по той час; зобов`язано військову частину НОМЕР_2 провести нарахування та виплату незаконно утриманого грошового забезпечення за період з січня 2015 року та по той час на користь Відповідача; зобов`язано військову частину НОМЕР_2 провести індексацію утриманого грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2015 року та по той час та зобов`язано виплатити ОСОБА_1 нараховану суму індексації грошового забезпечення; визнано незаконним та скасовано п. 7 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.12.2014 №863.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017р. по справі №643/6746/16-а постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково: визнано дії військової частини НОМЕР_2 незаконними щодо утримання з грошового забезпечення в розмірі 20% Відповідача за період з 16 березня 2015 року по 12 вересня 2017 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_2 повернути надмірно утримане грошове забезпечення Відповідача за період з 16 березня 2015 року по 12 вересня 2017 року.
Постановою Верховного Суду від 09.12.2019р. по справі №643/6746/16-а було задоволено касаційну скаргу військової частини НОМЕР_2 ; постанову Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2016 по справі №643/6746/16-а та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 по справі №643/6746/16-а скасовано.
Таким чином, судові рішення у справі №643/6746/16-а не мають абсолютно жодного юридичного впливу на реалізацію Військовою частиною права на звернення до суду із позовом про стягнення з військовослужбовця збитків, завданих пожежею.
Лише у квітні 2020 р. заявник у межах справи №643/6746/20 звернувся до Московського районного суду міста Харкова із позовом про стягнення з ОСОБА_1 1.869.979,00грн. завданих пожежею збитків.
Заявник аргументує пропуск строку звернення до Харківського окружного адміністративного суду попереднім зверненням до місцевого суду, і закриттям 18.03.2021р. провадження у справі №643/6746/20 через віднесення цієї категорії справ до юрисдикції адміністративного суду.
Проте, з цього приводу суддя зазначає, що подія звернення до Московського районного суду м. Харкова із позовом про стягнення коштів зі ОСОБА_1 мала місце у квітні 2020р., тобто по минуванню більш як 5 років від дати, коли заявник поза розумним сумнівом дізнався про порушення власних інтересів.
З цього приводу суддя зазначає, що до кола поважних причин у спірних правовідносинах може бути віднесена невідворотна дія заздалегідь непередбачуваних та нездоланних факторів, виникнення яких знаходилось поза межами внутрішньої волі учасника суспільних відносин та уникнення яких унаслідок вжиття розумних заходів організаційно-правового характеру видається неможливим.
При цьому, суддя погоджується, що зміна судової практики щодо юрисдикції справ не повинна бути перешкодою для доступу до суду, проте зазначає, що навіть і до неналежного суду заявник звернувся із значним та невиправданим зволіканням.
Жодних обставин, які перешкоджали звернутися до суду протягом передбаченого законом місячного строку, заявником не наведено.
До того ж, недолік в частині несплати 22.700,00 грн. судового збору також залишився не усунутим, і жодних пояснень з цього приводу заявником не наведено.
Отже, подана заява не може бути визнана такою, що усуває жоден з перелічених недоліків позову, а тому слід дійти до висновку, що до названого в ухвалі терміну (з урахуванням строку на перебіг поштової кореспонденції) недоліки в оформленні матеріалів адміністративного позову залишились не усунутими.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-9, 122, 123, 160, 161, 169, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -
1.Клопотання від 20.04.2021р. про поновлення строку на звернення до суду - залишити без задоволення.
2.Визнати недоліки в оформленні позову за ч.3 ст.161 та ч.6 ст.161 КАС України - неусунутими.
3.Позов - повернути заявникові.
4.Роз`яснити, що повернення позову не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
5.Копію ухвали надіслати заявникові разом із матеріалами позову.
4.Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати прийняття; набирає законної сили вз моменту підписання.
Суддя Сліденко А.В.