Справа № 520/12666/2020
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 р.Справа № 520/12666/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, по справі № 520/12666/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області

треті особи Головне управління Національної поліції в Харківській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі відповідач), в якому просив суд:

скасувати наказ МВС України Головного управління МВС України в Харківській області від 11.08.2020 р. № 93 о/с стосовно звільнення згідно з пунктом 1 статті 40 кодексу Законів про працю України та відповідно до п.64 Г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України ОСОБА_1 ;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 11.08.2020 року і по дату ухвалення рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року у справі №520/12666/2020 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що 17.02.2020 року набрало законної сили рішення Харківського окружного суду за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області, на виконання якого наказом ГУ МВС України №91 від 11.06.2020 року скасовано наказ ГУ МВС України № 594 від 05.11.2015 року про звільнення ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що на відповідача, як на роботодавця, покладено обов`язок працевлаштування особового складу, процедура такого працевлаштування передбачена п. 9 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення», Законом України «Про національну поліцію», відповідно до положень яких позивач мав отримати пропозицію про влаштування на службу протягом тримісячного терміну. Також зазначає, що підстава звільнення непрацевлаштованих працівників міліції за п. 64 «г» Положення №114, передбачає звільнення працівників за умови неможливості їх подальшого використання на службі, після відмови працівника звільнення з підстав, визначених наведеним пунктом, буде законним. Крім того, позивач посилається на правові позиції Верховного Суду з тлумачення застосування цих норм до аналогічних правовідносин. Крім того, позивач зазначає, що на час звільнення - 11.08.2020, ОСОБА_1 був діючим працівником ГУ МВС України в Харківській області, а звільнений на підставі наказу МВС України від 06.11.2015 року №1388.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.06.2020 наказом Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області № 91 о/с скасовано наказ ГУМВС України в Харківській області від 05.11.2015 № 594 о/с в частині звільнення позивача (підстава видання наказу - постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020 р. у справі №820/3764/16.

Цього ж дня на адресу позивача направлено службовий лист за вихідним №3822/119/05 12-2020, у якому позивача попереджено про звільнення за скороченням штатів.

17.06.2020р. позивачу направлено службовий лист за вихідним №4005/119/05/12-2020, у якому запропоновано взяти участь у конкурсах на вакантні посади підрозділів Національної поліції, також позивачу запропоновано надати трудову книжку до Ліквідаційної комісії та попереджено про звільнення за скороченням штатів.

24.06.2020 р. позивачу направлено службовий лист за вихідним № 4156/119-12/01-2020, у якому запропоновано взяти участь у конкурсах на вакантні посади підрозділів Національної поліції, також позивачу запропоновано надати трудову книжку до Ліквідаційної комісії та попереджено про звільнення за скороченням штатів.

28.07.2020 р. за вих. № 4895/119-12/01-2020 позивачу втретє направлено лист з пропозицією взяти участь у конкурсі.

11.08.2020 наказом Ліквідаційної комісії № 93 о/с позивач був звільнений згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України та відповідно до п. 64 Г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

Цього ж дня на адресу позивача направлено службовий лист за вихідним № 5229/1 19/05/18/2020 разом з витягом з наказу про звільнення.

З 06.11.2015 року ГУМВС України в Харківській області знаходиться у стані припинення.

На погодившись з наказом ГУ МВС України в Харківській області від 11.08.2020 № 93 о/с, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача при прийнятті оскаржуваного наказу, та зазначив, що Закон України «Про міліцію» та Наказ МВС України від 31.10.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», втратили чинність, а тому відсутні нормативні акти щодо врегулювання службової діяльності та нарахування грошового забезпечення колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року у справі № 820/3764/16, що залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошового утримання - задоволено частково. Скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області №594 о/с від 05.11.2015 стосовно звільнення згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 06.11.2015 року у запас Збройних сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) капітана міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого сектору БНОН Лозівського МВ ГУ МВС в Харківській області. Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу з 01.03.2016 року по 06.11.2016 року.

При цьому, суд відмовив у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області прийняти на службу до поліції ОСОБА_1 з 07.11.2015 року, оскільки відповідно до абзацу 1 пункту 24 Положення №114 у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді, а не у новоствореному органі. Крім того, пункт 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580 вказує на те, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою. Отже, питання прийняття або відмови в прийнятті особи до лав Національної поліції є дискреційними повноваженнями вказаного органу, які надані йому Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.08.2018 у справі№826/16311/16, закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 240-1 КЗпП України, а відтак, встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Як встановлено матеріалами справи, 11.06.2020 наказом Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області № 91 о/с скасовано наказ ГУМВС України в Харківській області від 05.11.2015 № 594 о/с в частині звільнення позивача (підстава видання наказу - постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020 у справі № 820/3764/16).

Таким чином, з урахуванням ч. 1 ст. 235 КЗпП України та скасування наказу ГУМВС України в Харківській області від 05.11.2015 № 594 о/с в частині звільнення позивача на підставі видання наказу - постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020 у справі № 820/3764/16 , відповідач повинен був поновити капітана міліції ОСОБА_1 на попередній посаді.

Однак, як встановлено матеріалами справи та не заперечується відповідачем, капітан міліції ОСОБА_1 не поновлювався на попередній посаді та до виконання обов`язків не приступав.

З огляду на те, що капітан міліції ОСОБА_1 не поновлювався на попередній посаді, то і його подальше звільнення є неможливим.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що прийняття наказу МВС України головного управління МВС України в Харківській області від 11.08.2020 № 93 о/с стосовно звільнення згідно з пунктом 1 статті 40 кодексу Законів про працю України та відповідно до п. 64 "Г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України капітана міліції ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про скасування наказу МВС України Головного управління МВС України в Харківській області від 11.08.2020 р. № 93 о/с стосовно звільнення згідно з пунктом 1 статті 40 кодексу Законів про працю України та відповідно до п.64 "Г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України ОСОБА_1 , слід скасувати, з прийняттям постанови про задоволення позову.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимоги позивача про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 11.08.2020 і по дату ухвалення рішення.

Так, Законом України «Про міліцію» та наказ МВС України від 31.10.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» втратили чинність, а тому відсутні нормативні акти щодо врегулювання службової діяльності та нарахування грошового забезпечення колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Згідно зі стаття 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ МВС України Головного управління МВС України в Харківській області від 11.08.2020 р. № 93 о/с не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що є підставою для його скасування.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі №520/12666/2020 суд дійшов помилкових висновків щодо встановлення обставин справи і помилково застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 по справі № 520/12666/2020 скасувати в в частині відмови у задоволенні позову про скасування наказу МВС України Головного управління МВС України в Харківській області від 11.08.2020 р. № 93 о/с стосовно звільнення згідно з пунктом 1 статті 40 кодексу Законів про працю України та відповідно до п.64 "Г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України ОСОБА_1 .

В цій частині прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати наказ МВС України Головного управління МВС України в Харківській області від 11.08.2020 р. № 93 о/с про звільнення згідно з пунктом 1 статті 40 кодексу Законів про працю України та відповідно до п.64 "Г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року у справі 520/12666/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 30.04.2021 року