Справа № 480/6551/20
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2021 року Справа №480/6551/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
- стягнути з ГУ ДПС у Сумській області матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати.
Ухвалою суду від 06.10.2020р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Таким чином, відповідач вважає, що не надавши позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідач не порушив жодного нормативно- правового акту.
20.10.2020р. позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с.22-23) в якому позивач, зокрема зазначає, що твердження Відповідача про те, що закон передбачає можливість, а не обов`язок надавати матеріальну допомогу та вона не є обов`язковою виплатою, дане твердження було б коректним якби нікому з працівників Головного управління ДПС у Сумській області не виплачувалась матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань. Проте, як стверджує позивач, в березні та квітні 2020 року надавалася матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань іншим працівникам Головного управління ДПС у Сумській області, зокрема і працівникам управління правового забезпечення.
Крім цього, 20.10.2020р. позивачем подано до суду клопотання про уточнення позовних вимог (а.с.24) відповідно до якого позивач уточнив період за який він просить стягнути матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань , вказавши відповідний період - 2020 рік.
При щомісячному нарахуванні заробітної плати грошові кошти в першу чергу спрямовуються на виплату основних складових заробітної плати таких як: посадовий оклад, надбавка за звання, надбавка за вислугу, надбавка за інтенсивність праці, щомісячні премії, відпускних та допомоги на оздоровлення. І т і ль к и при наявній е к о н о м і ї коштів, в кінці місяця керівник може прийняти р і ш е нн я про виплату допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Відповідач звертає увагу суду на те, що заява про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально- побутових питань від ОСОБА_1 н а д і й ш л а 06.04.2020. (Тобто на початку місяця). Проте 09.04.2020 ОСОБА_1 був з в і л ь н е н и й. Оскільки на кінець квітня 2020 року він не перебував в трудових відносинах з Головним управлінням ДПС у Сумській , матеріальна допомога йому не виплачувалась.
Зважаючи на викладене, відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Слід зазначити, що відповідачем до зазначеного відзиву було надано докази (а.с.51) залишків коштів на рахунках станом на 01.04.2020р. (залишок на 31.03.2020р.) , тоді як позивач звернувся з відповідною заявою у квітні 2020 року, отже суд вважав за доцільне витребувати інформацію щодо фонду економії бюджету станом на кінець квітня 2020 року , оскільки саме показники кінця місяця (квітень) 2020 року мають значення для вирішення питання щодо наявності фінансової можливості для виплат позивачу зазначеного виду допомоги.
15.02.2021р. від відповідача надійшло клопотання про заміну сторони відповідача. В клопотання йдеться про заміну відповідача - ГУ ДПС у Сумській області (код ЄДРПОУ - 43144399) на правонаступника - ГУ ДПС у Сумській області (код ЄДРПОУ - 43995469).
В судовому засіданні 25.02.2021р. ГУ ДПС у Сумській області (код ЄДРПОУ - 43995469) було залучено в якості співвідповідача.
Також відповідач первісний зазначає, що виплата відповідної допомоги, на відміну від матеріальної допомоги на оздоровлення, не є обов`язковою, і здійснюється за р і ш е н н ям керівника ГУ за н а я в н о с т і к о ш т ів .
Розгляд п и т а н н я виплати матеріальної допомоги працівникам ГУ ДПС у Сумській області можливий в к і н ц і поточного м і с я ц я і тільки після здійснення всіх виплат по заробітній платі. Матеріальна допомога на вирішення соціально- побутових питань може бути виплачена, якщо після виплати заробітної плати залишаються кошти.
Отже, як вказує відповідач, станом на 06.04.2020 (день отримання заяви від позивача) питання виплати позивачу матеріальної допомоги н е м о г л о бути р оз г л я н у т им, оскільки керівник ГУ на цю дату не міг знати, яка сума коштів залишиться після всіх першочергових виплат (заробітної плати та інших розрахунків з працівниками, наприклад, остаточні розрахунки при звільненні).
В судовому засіданні позивач у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.
Представники відповідачів в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників відповідачів.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Наказом Головного управління ДПС у Сумській області № 62-о від 09.04.2020 Про звільнення ОСОБА_1 " позивача було звільнено з Головного управління ДПС у Сумській області.
Відповідно до ч.2 ст.54 Закону України Про державну службу, "Державним службовцям може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань".
Оскільки Головним управлінням ДПС у Сумській області у березні та квітні 2020 року надавалася матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань працівникам Головного управління ДПС у Сумській області, зокрема і працівникам управління правового забезпечення, позивач також вважав за необхідне скористатися своїм правом на отримання допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Враховуючи надане право, а також надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань іншим працівникам, відповідно до ч.2 ст.54 Закону України "Про державну службу, позивач направив поштою заяву від 03.04.2020 до Головного управління ДПС у Сумські області (а.с.10).
Проте, як стверджує позивач, до цього часу ні відповіді на заяву ні коштів так він не отримав.
При цьому, позивач вказує на те, що необхідність у отриманні допомоги для вирішення соціально-побутових питань була більшою ніж у інших працівників, оскільки ГУ ДПС у Сумські області було прийнято наказ №16-дс від 17.03.2020 Про порушення дисциплінарного провадження, із змінами внесеними наказом ГУ ДПС у Сумській області №19-дс від 20.03.2020 Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 17.03.2020 №16-дс", відповідно до якого позивача було відсторонено від виконання посадових обов`язків начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС у Сумській області без збереження заробітної плати". Тобто, з 17.03.2020 року позивач був позбавлений заробітної плати.
Позивач стверджує (і дана обставина підтверджується матеріалами справи), що Головним управлінням ДПС у Сумські області здійснювалось надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань вибірково окремим працівникам, проте позивачу Головне управління ДПС у Сумські області вирішило не надавати вищезазначену допомогу.
Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам , суд виходить з наступного:
Відповідно до ч.2 ст.54 Закону України «Про державну службу» державному службовцю у випадках і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України, може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Порядок надання та розмір такої допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2,3 Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2016, № 500 , державним службовцям матеріальна допомога може надаватися один раз на рік у розмірі середньомісячної заробітної плати на підставі особистої заяви. Р і ш е н н я про надання матеріальної допомоги державним службовцям приймається к е р і в н и к о м державної служби у державному органі в межах затвердженого фонду оплати праці.
Таким чином матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є обов`язковою виплатою, може виплачуватись тим державним службовцям , у яких є потреба у вирішенні певних соціально-побутових питань, поважність яких і потреба в яких вирішується керівником відповідного державного органу.
Як вже зазначалося вище, позивач звернувся до відповідача з заявою, яку датовано 03.04.2020р. про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Дана заява зареєстрована 06.04.2020р. (а.с.10).
Однак, відповідачем (керівником відповідного державного органу ) не було прийнято рішення по зазначеній заяві позивача - а ні вмотивованої відмови у призначенні допомоги , а ні рішення про задоволення заяви про виплату допомоги.
Неможливість прийняття керівником рішення з даного питання відповідач обґрунтовував тим, що рішення про наявність можливості здійснити виплату допомоги для вирішення соціально-побутових питань приймається керівником наприкінці місяця, з урахуванням плану асигнувань і за умови, що матеріальна допомога на вирішення соціально- побутових питань може бути виплачена, якщо після виплати заробітної плати залишаються кошти.
Як свідчать матеріали справи , кошти після здійснення обов"язкових виплат у квітні 2020 року, були в залишку. Так, відповідач не заперечує, що інші працівники, які бажали в квітні 2020 року отримати виплату допомоги для вирішення соціально- побутових питань відповідні кошти отримали.
Матеріали справи також підтверджують ту обставину, що залишку коштів на кінець квітня 2020 року (а.с.108) в сумі 12 252.83 грн. було достатньо для здійснення виплати допомоги на вирішення соціально -побутових питань позивачу (за розрахунками відповідача суму на які міг розраховувати позивач становить - 12 233,34 грн. (а.с.81).
Однак, як вказує відповідач, керівник ГУ ДПС у Сумській області не прийняв відповідного вмотивованого рішення про здійснення виплати. Так, 06.04.2020р. (дата надходження заяви від позивача), 09.04.2020р. (дата звільнення позивача), рішення керівником установи не було прийнято, скільки була відсутня інформація щодо залишку коштів після виплати обов"язкових платежів. А після звільнення позивача дане питання вже не розглядалося, оскільки після 09.04.2020р. позивач вже не перебував у трудових стосунках з позивачем.
При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідачу при прийнятті рішення слід в р а х у в а т и, що виплата матеріальної допомоги дійсно є п р а в о м керівника та обмежена обсягами фінансуванням. Проте, суд вважає за необхідне наголосити, що таке право н е є а б с о лю т н и м, а рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають в і д п о в і д а т и критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме прийнятими ( вчиненими): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Констиутцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); безсторонньо ( неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У зв`язку з тим, що керівником ГУ ДПС у Сумській області фактично не було прийнято відповідно рішення за наслідком розгляду заяви позивача від 03.04.2020р., суд вважає, що позовні вимоги про виплату позивачу допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.04.2020р.

Суддя О.М. Кунець