Справа № 380/5700/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5700/20
РІШЕННЯ
30 квітня 2021 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хоробрівської сільської ради, Сокальської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,
в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Хоробрівської сільської ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення ХХХVІ сесії Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області VІІ скликання від 19.06.2020 № 719 щодо відмови позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,7 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області;
- зобов`язати Хоробрівську сільську раду Сокальського району Львівської області повторно розглянути заяву позивача від 12.06.2020 про надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,7 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Хоробрівської сільської ради від 19.06.2020 № 719 позивачу відмовлено у задоволенні його заяви щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,70 га в селі Угринів, пославшись при цьому на те, що дана земельна ділянка внесена у перелік семи інвестиційно привабливих ділянок (ділянка площею 0,86 га заклади торгівлі) призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону і на неї виготовлена та погоджена містобудівна документація.
Позивач вважає відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, та просить суд визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення, зобов`язавши відповідача повторно розглянути його заяву від 12.06.2020 та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,7 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області. Наголошує, вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, при цьому в спірному рішенні не наведено жодної з них. Таким чином, підстави для відмови позивачу в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні.
Відповідач Хоробрівська сільська рада подала відзив на позовну заяву, в якій позов не визнає. Зазначає, що позивач клопотав про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Угринів, котра на момент подання позивачем клопотання відповідно до затвердженого генплану села мала цільове призначення «заклади торгівлі», а тому рішення про відмову є законним та обґрунтованим.
Відповідач Сокальська міська рада Львівської області правом надання відзиву не скористалася. У клопотанні від 19.04.2021 голова Сокальської міської ради Львівської області просив при розгляді справи по суті врахувати заперечення на позовну заяву, які були подані Хоробрівською сільською радою Львівської області в порядку визначеному законом, яке міститься в матеріалах справи.
Представником позивача в спростування заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, подано до суду відповідь на відзив.
Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.
Ухвалою судді від 22.07.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 19.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 07.12.2020 суд витребував у Хоробрівської сільської ради докази того, що спірна земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, які виставляються на земельні торги у відповідності до норм ст. 136 Земельного кодексу України та докази того, що спірна земельна ділянка є сформована у відповідності до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України, що передбачає визначення площі земельної ділянки, її меж та внесення інформації про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру, присвоєння кадастрового номеру.
Ухвалою суду від 18.01.2021 Сокальську міську раду Львівської області залучено до участі у справі як співвідповідача.
У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити. У судове засідання 19.04.2021 позивач та представник позивача не прибули, при цьому позивач подав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача Хоробрівської сільської ради у судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у задоволенні таких відмовити. У судове засідання 19.04.2021 представник відповідача не прибув, причини неявки не повідомив.
Представник відповідача Сокальської міської ради Львівської області в судове засідання 19.04.2021 не прибув, подав суду клопотання про розгляд справи за наявними у матеріалах справи документами за відсутності представника Сокальської міської ради Львівської області з врахуванням обґрунтованого заперечення.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відтак, зважаючи на норми ч. 9 ст. 205 КАС України, суд розглянув справу у письмовому провадженні.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Хоробрівської сільської ради із заявою від 12.06.2020 (зареєстрована відповідачем 12.06.2020) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,7 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності на території с. Угринів Хоробрівської сільської ради. До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копія паспорту та коду заявника.
Рішенням XXXVI сесії VII скликання Хоробрівської сільської ради від 19.06.2020 № 719, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,70 га в селі Угринів, оскільки дана земельна ділянка внесена у перелік семи інвестиційно привабливих ділянок (ділянка площею 0,86 га заклади торгівлі) призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону і на неї виготовлена та погоджена містобудівна документація.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності спірного рішення відповідача про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки позивач вважає, що відповідачем відмовлено у такому наданні не з підстав встановлених законом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. в ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян в межах норм безоплатної приватизації визначено ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Частиною 10 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому земельним законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного кодексу України.

Отже, якщо особа, яка звернулася до відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, виконала усі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, то відповідно підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся до Хоробрівської сільської ради із заявою від 12.06.2020 (зареєстрована відповідачем 12.06.2020) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,7 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності на території с. Угринів Хоробрівської сільської ради. До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копія паспорту та коду заявника.

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивач виконав усі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, які визначені у ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Рішенням XXXVI сесії VII скликання Хоробрівської сільської ради від 19.06.2020 № 719, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його заяви щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,70 га в селі Угринів.

Підставами для відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є посилання відповідача на те, що земельна ділянка внесена у перелік семи інвестиційно привабливих ділянок (ділянка площею 0,86 га заклади торгівлі) призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону і на неї виготовлена та погоджена містобудівна документація.

При цьому стаття 118 ЗК України, яка регулює порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не містить такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою як зазначена відповідачем у спірному рішенні, виходячи з наступного.

Разом з тим суд враховує, що приписи статті 136 Земельного кодексу України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Так, відповідно до положень частин 1-3 даної статті організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Пунктом "б" ч. 4 ст. 136 ЗК України передбачено, що підготовка лотів до проведення земельних торгів включає державну реєстрацію земельної ділянки.

Аналіз наведених правових норм дає змогу дійти висновку, що перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому формуванню переліку земельних ділянок передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема, здійснює відведення земельної ділянки та її державну реєстрацію із присвоєнням відповідного кадастрового номеру.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Ухвалою суду від 07.12.2020 суд витребував у Хоробрівської сільської ради докази того, що спірна земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, які виставляються на земельні торги у відповідності до норм ст. 136 Земельного кодексу України та докази того, що спірна земельна ділянка є сформована у відповідності до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України, що передбачає визначення площі земельної ділянки, її меж та внесення інформації про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру, присвоєння кадастрового номеру.

Зазначених доказів відповідачем суду не надано.

Отже, враховуючи те, що до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставляються на земельні торги, може бути включено земельну ділянку лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, то в даному випадку спірна земельна ділянка не є сформованою та відсутні докази присвоєння їй кадастрового номеру.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 420/914/19.

Також відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що станом на день розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність спірна земельна ділянка вже була включена до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги.

Щодо покликання відповідача в обґрунтування прийняття спірного рішення, що земельна ділянка на момент подання заяви позивачем відповідно до затвердженого генплану села мала цільове призначення «заклади торгівлі» і на неї виготовлена та погоджена містобудівна документація, тому не було підстав для задоволення заяви позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,7 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області, то суд зазначає наступне.

У відповідності до листа Міськрайонного управління у Сокальському районі та місті Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.06.2020 № 29-13.0.181-309/122-20, спірна земельна ділянка відноситься до особистих селянських господарств, що перебувають у користуванні громадян, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, угіддя пасовища, форма власності комунальна. Зазначена інформація щодо категорії земель за цільовим призначенням земельної ділянки не спростовується наданими відповідачем документами містобудівного обґрунтування та рішенням відповідача про затвердження генеральних планів сіл Угринів та Ниновичі. Більше того, ст. 19 Земельного кодексу України містить вичерпний перелік категорії земель за основним цільовим призначенням, серед яких категорія земель за основним цільовим призначенням "заклади торгівлі" відсутня.

Суд вкотре наголошує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Разом з тим, оскаржуване рішення не містить посилання на невідповідність місця розташування земельної ділянки, яку бажає отримати позивач, вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Відповідно, вказані у спірному рішенні підстави для відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованими та суперечать вимогам Земельного кодексу України.

Враховуючи наведені обставини справи, слід зазначити, що статтею 118 Земельного кодексу України не передбачено таких підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, які зазначені відповідачем у спірному рішенні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення XXXVI сесії VII скликання Хоробрівської сільської ради від 19.06.2020 № 719, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,70 га в селі Угринів, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушених прав у спірних правовідносинах шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.06.2020 про надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,7 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області, суд вважає належним і достатнім та вважає, що вказані дії мають бути вчинені відповідачем з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Відтак, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач не довів правомірності свого рішення, а його заперечення не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та засадах верховенства права. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Тому позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295, п. 3 розділу VI, пп. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Хоробрівської сільської ради, Сокальської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення XXXVI сесії VII скликання Хоробрівської сільської ради від 19.06.2020 № 719, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяви щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,70 га в селі Угринів.

Зобов`язати Сокальську міську раду Львівської області повторно розглянути заяву позивача від 12.06.2020 про надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,7 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області, із прийняттям обґрунтованого і законного рішення за результатами його розгляду в установленому порядку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сокальської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положення п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1: Хоробрівська сільська рада (80013, Львівська область, Сокальський район, с. Хоробрів, вул. Шевченка, 50, код ЄДРПОУ ).

Відповідач-2: Сокальська міська рада Львівської області (80001, Львівська область, м. Сокаль, вул. Шептицького, 44, ).

Суддя Сидор Н.Т.