Справа № 440/2178/21
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/2178/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 / позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі по тексту - ГУНП в Полтавській області / відповідач) в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року, викладену в листі Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 17 лютого 2021 року вих. №29/К-22,

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 невиплачену суму індексації грошового забезпечення у розмірі 3 375,17 грн,

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку при звільненні з 01 жовтня 2019 року по день ухвалення судового рішення в справі, з розрахунку середнього грошового забезпечення в розмірі 633,86 грн,

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку при звільненні з 01 жовтня 2019 року по день ухвалення судового рішення в справі з розрахунку середнього грошового забезпечення в розмірі 633,86 грн,

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі,

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 недоплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 10 485,40 грн з врахуванням грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, який утримується з донарахованої суми одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з постановою КМУ від 15 січня 2004 року № 44 (в редакції постанови КМУ від 06 січня 2005 року № 17),

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів через невиплату в період з листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року індексації грошового забезпечення,

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів через невиплату в період з листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року індексації грошового забезпечення, відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що ГУНП в Полтавській області при звільненні ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу у зменшеному розмірі, оскільки не враховано індексацію грошового забезпечення, яка виплачена за вересень 2019 року у розмірі 887,07 грн. Зазначив, що індексація грошового забезпечення має систематичний характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому має бути врахована у складі грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні , що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених зі служби в органах внутрішніх справ, як складової конституційного права на соціальний захист. Крім того, при виплаті позивачу присудженої частини одноразової грошової допомоги при звільненні у відповідача виникає обов`язок щодо виплати грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з донарахованої суми одноразової грошової допомоги при звільненні.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (письмове провадження).

12 квітня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУНП в Полтавській області на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на безпідставність позовних вимог. Стверджував, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону, індексація не входить до складу грошового забезпечення, а є встановлений законом механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг, яка проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, тобто залежить від того, чи перевищила величина індексу споживчих цін поріг індексації, а тому не має постійного характеру та не підлягає врахуванню при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні. Зазначив, що до 18 жовтня 2017 року у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ № 1078 від 17 липня 2003 року була відсутня категорія осіб, як поліцейські. Таким чином, відсутність на момент виникнення спірних правовідносин підзаконного нормативно-правового акту, яким було врегульовано порядок нарахування та виплати поліцейським індексації грошового забезпечення є правомірною підставою для нездійснення ГУНП такої виплати (а.с. 52-59).

12 квітня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ГУНП в Полтавській області про залишення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії ГУНП в Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі та стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 недоплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 10 485,40 грн без розгляду (а.с. 48-50).

15 квітня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення представника позивача на позов (а.с. 77-79). У поясненнях представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви в частині без розгляду, вказуючи , що тотожними можна визнати позова, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обгрунтовують звернення до суду. Однак, підстави позовних вимог у справі № 440/2178/21 та у справі № 440/475/20 не співпадають і є різними. Наполягав на протиправності дій відповідача в частині не врахування індексації та наполягав на її врахуванні при виплаті одноразової грошової допомоги.

За результатами розгляду клопотання ГУНП в Полтавській області про залишення позовної вимоги без розгляду, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року відмовлено у його задоволенні.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно витягу з наказу ГУНП в Полтавській області № 1 від 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 , яка мала спеціальне звання "майор міліції", призначено з 07 листопада 2015 року старшим слідчий Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, присвоївши їй спеціальне звання "майор поліції" (а.с. 62).

Наказом ГУНП в Полтавській області № 498 о/с від 30 вересня 2019 року майора поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого відділу Кременчуцького відділу поліції, на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції з 30 вересня 2019 року. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 24 вересня 2019 року, подання Кременчуцького ВП від 24 вересня 2019 року, свідоцтво про хворобу від 13 вересня 2019 року № 241/С, видане військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області". Встановлено премію за вересень 2019 року в розмірі 38,015%. Вислуга років станом на 30 вересня 2019 року складає 24 роки 01 місяць 14 днів. Має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за 24 роки (а.с. 63).

Згідно з довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Полтавській області № 663/115/29/10/01/2021 від 07 квітня 2021 року індексація грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 не проводилась (а.с. 66).

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Полтавській області №664/115/29/10/01/2021 від 07 квітня 2021 року розмір грошового забезпечення за вересень для обчислення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні становив: посадовий оклад 2500,00 грн, спеціальне звання 2000,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції (45%) 2025,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) - 2936,25 грн, премія (38,015%) 3596,69 грн, всього - 13 057,94 грн. Одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 нарахована у сумі 156 695,28 грн (13 057,94 грн*50%*24 років) та виплачена згідно наказу ГУНП від 30 вересня 2019 року № 498 о/с у сумі 154 344,85 грн (з відрахуванням військового збору (1,5%)) (а.с. 68).

Згідно відомостей на виплату грошового забезпечення за жовтень одноразова грошова допомога при звільненні перерахована ОСОБА_1 (а.с. 67).

ОСОБА_1 звернулася до ГУНП в Полтавській області із заявою від 20 січня 2020 року, в якій просив:

1) повідомити письмово про те, чи нараховувалась та виплачувалась їй в період з листопада 2015 року включно по жовтень 2017 року індексація грошового забезпечення відповідно до частини п`ятої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" згідно з якою, грошове забезпечення поліцейського підлягає індексації відповідно до закону;

2) в разі, якщо за період з листопада 2015 року включно по жовтень 2017 року індексація грошового забезпечення йому не нараховувалась та не виплачувалась, здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за вищевказаний період та виплатити середній заробіток за час затримки в остаточному розрахунку при звільненні відповідно до частини першої статті 17 Кодексу законів про працю України в разі, якщо за період листопада 2015 року включно по жовтень 2017 року індексація грошового забезпечення протиправно не нараховувалась та не виплачувалась;

3) перерахувати та здійснити доплату одноразової допомоги при звільненні з врахуванням індексації грошового забезпечення, яка повинна враховуватись при розрахунку одноразової допомоги при звільненні (в разі, якщо індексація грошового забезпечення не враховувалась при розрахунку одноразової допомоги при звільненні);

4) надіслати розрахунок одноразової допомоги при звільненні;

5) в разі, якщо за період з листопада 2015 року включно по жовтень 2017 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №159 від 21 лютого 2001 року;

6) надіслати довідку, в якій зазначити розмір грошового забезпечення за липень та серпень 2017 року з зазначенням всіх складових цього місячного грошового забезпечення, а також зазначити розмір індексації грошового забезпечення, яка підлягала нарахуванню та виплаті відповідно до частини п`ятої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" в липні та серпні 2017 року;

7) розрахувати та зазначити в довідці середньоденне грошове забезпечення станом на момент звільнення в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (а.с. 71-73).

Листом Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 29/К-22 від 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 на її заяву від 20 січня 2021 року повідомлено наступне: 1) постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 внесено зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, згідно яких "індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби". Оскільки вищевказана постанова набрала чинності з 24 жовтня 2017 року, виплата індексації грошового забезпечення поліцейським здійснювалась з листопада 2017 року; 2) нарахування та виплату індексації за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року здійснити неможливо у зв`язку з відсутністю правових підстав; 3) згідно з пунктом VI Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260 (далі - Порядок № 260), нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентної надбавки за стаж служби в поліції, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення. Індексація грошового забезпечення не підлягає віднесенню до зазначеного переліку, оскільки передбачена окремою постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", згідно з якою індексація - це виплата роботодавцем працівникові компенсації (додаткових коштів) у зв`язку зі зростанням індексу інфляції (індексу споживчих цін). Ураховуючи вищевикладене, індексація не є видом грошового забезпечення та не може бути включена до розміру грошового забезпечення для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні; 4) розмір його грошового забезпечення за вересень 2019 року для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні становив: посадовий оклад - 2500,00 грн, спеціальне звання - 2000,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції (45%) - 2025,00 грн, премія - 3596,00 грн, всього - 13057,94 грн. Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні їй була нарахована у розмірі 156695,28 грн (13057,94 грн *50% * 24 років) та виплачена згідно наказу ГУНП від 30 серпня 2019 року № 498 о/с у сумі 154 344,85 грн (з відрахуванням військового збору 1,5%); 5) оскільки згідно з вимогами чинного законодавства індексація грошового забезпечення поліцейським за період із 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року не виплачувалась, для здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну виплату індексації немає правових підстав; 6) довідка про розмір грошового забезпечення за липень-серпень 2017 року додається; 7) відповідно до частини другої статті 94 Закону України «Про Національні поліцію» порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Порядок обчислення середньої заробітної плати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, про визначенні середнього грошового забезпечення поліцейського Національної поліції України застосуванню не підлягає. Порядком № 260 розрахунок середнього грошового забезпечення поліцейським не передбачено. Враховуючи викладене, для надання розрахунку середньоденного грошового забезпечення немає правових підстав (а.с. 74-75).

Вважаючи, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо відмови у виплаті індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року, одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі та допущено бездіяльність щодо невиплати середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку при звільненні, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01 січня 2016 року - 103 відсотка згідно змін, внесених Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 6 Закону №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01 січня 2016 року - 103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За правилами пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Пунктом 6 Порядку №1078 встановлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

При цьому статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року №2017-ІІІ визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та є обов`язковою для всіх юридичних осіб - роботодавців незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При цьому місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу.

В подальшому до Порядку №1078 внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

У контексті наведеного, суд відхиляє посилання представника відповідача, що індексація грошового забезпечення поліцейських повинна здійснюватися лише з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України №782, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Більш того, в силу положень частини другої статті 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводом позивача про наявність у неї права на індексацію грошового забезпечення за період перебування на посаді поліцейського з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року відповідно до положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 16 липня 2020 року у справі №2140/1763/18.

Таким чином, суд доходить висновку, що в порушення вимог Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078 відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення протягом періоду його роботи з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року.

Обираючи належний спосіб відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року відповідно до положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

З огляду на обраний судом належний спосіб захисту прав позивача, позовна вимога про визнання протиправною відмови Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року, викладеної в листі Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 17 лютого 2021 року № 29/К-22, не підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої суми індексації грошового забезпечення у сумі 3375,17 грн суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

На час розгляду цієї справи відповідач заперечує право позивача на виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07 листопад 2015 року по 31 жовтня 2017 року, а тому питання щодо конкретних сум індексації у межах даної справи відповідачем не досліджувалось та відповідних дій щодо нарахування такої компенсації не вчинено та рішень не прийнято. Суд зауважує, що завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а не забезпечення ефективності державного управління. Беручи до уваги принцип розподілу влади, повноваження щодо обчислення розміру індексації у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-XII покладається на відповідача, а оскільки відповідачем таке повноваження на час розгляду цієї справи ще не реалізовано, відповідна позовна вимога є передчасною та необґрунтованою.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні з 01 жовтня 2019 року по день ухвалення судового рішення, з розрахунку середньоденного грошового забезпечення в розмірі 633,86 грн та стягнення такого середнього заробітку, суд виходить з таких міркувань.

При тлумаченні положень статті 3 Кодексу законів про працю України Верховний Суд України вказав, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі (постанова від 17 липня 2015 року у справі №21-8а15).

Оскільки спеціальними законами не визначено порядку виплати поліцейському середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, до спірних відносин належить застосувати норми трудового законодавства.

Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналізуючи згадані норми матеріального права, Верховний Суд України у постанові від 15 вересня 2015 року (справа № 21-1765а15) зробив висновок, що передбачений частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статтею 116 Кодексу законів про працю України. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

В спірних правовідносинах зазначений строк звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні ще не розпочався, оскільки відсутній факт остаточного розрахунку відповідача з позивачем.

У постанові Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі № 440/2896/19 зазначено, що "за змістом частини першої статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом до якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності".

Також у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 160/13220/19 Верховний Суд дійшов висновків, що "невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому до виплати, є триваючим порушенням. Отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Втім, під час розгляду справи суди встановили, що остаточний розрахунок з позивачем відповідач не провів, оскільки йому не виплачено грошову компенсацію за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2018 рік. За вказаного правового регулювання та обставин справи суд касаційної інстанції зазначає про відсутність підстав задоволення вимог позову у цій частині та помилковість протилежного висновку судів першої та апеляційної інстанцій".

Беручи до уваги встановлену судом у цій справі протиправність бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, а також вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 01 жовтня 2019 року, виникне у відповідача лише після проведення нарахування та фактичної виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року на виконання рішення суду у цій справі.

Оскільки на момент розгляду судом цієї справи спірна сума індексації грошового забезпечення позивачу не нарахована та не виплачена, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку наразі є передчасною та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними дій ГУНП в Полтавській області щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі та стягнення з ГУНП в Полтавській області недоплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні у cумі 10485,40 грн з урахуванням грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, який утримується з донарахованої суми одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06 січня 2005 року № 17), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 23 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06 квітня 2016 року /далі Порядок №260 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)/ передбачено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Відповідно до пункту 3 розділу І цього Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону, проте індексація не входить до складу грошового забезпечення, а є встановленим законом механізмом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, яка проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, тобто не має постійного характеру та у відповідності до пункту 23 розділу І Порядку №260 не підлягає врахуванню при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні.

Судовим розглядом встановлено, що згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Полтавській області №664/115/29/10/01/2021 від 07 квітня 2021 року розмір грошового забезпечення за вересень для обчислення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні становив: посадовий оклад 2500,00 грн, спеціальне звання 2000,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції (45%) 2025,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) - 2936,25 грн, премія (38,015%) 3596,69 грн, всього - 13 057,94 грн. Одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 нарахована у сумі 156 695,28 грн (13 057,94 грн*50%*24 років) та виплачена згідно наказу ГУНП від 30 вересня 2019 року № 498 о/с у сумі 154 344,85 грн (з відрахуванням військового збору (1,5%)), що не спростовується позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно не враховано при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивача індексацію грошового забезпечення.

Стосовно посилань позивача у позові на постанову Верховного Суду від 10 травня 2019 року у справі № 820/5285/17, суд зазначає, що предметом розгляду справи № 820/5285/17 була правомірність обрахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненню військовослужбовцю, в той час, як предметом розгляду справи № 440/2178/21 є, зокрема, надання правової оцінки правомірності обрахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненню поліцейського.

Крім того, при розгляді справи № 820/5285/17 (офіційне послання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - http://reestr.court.gov.ua/Review/81640907) Верховний Суд зазначив, що "... постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 07 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року, у справі №642/7708/16-а визнано право ОСОБА_2 на отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення, до якого включені, зокрема, щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація. Дане судове рішення набрало законної сили.

Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що чинним законодавством України, яке регулює соціальне та пенсійне забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, передбачено єдине поняття грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до якого вираховуються і пенсійні виплати, і розмір одноразової грошової допомоги при звільненні".

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 у відповідній частині позовних вимог задоволенню не підлягають.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів через невиплату в період з листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року індексації грошового забезпечення та зобов`язання ГУНП в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів через невиплату в період з листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року індексації грошового забезпечення відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, суд враховує наступне.

Згідно із приписами статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України), судовому захисту підлягають лише порушені права та інтереси особи, а позовні вимоги на майбутнє.

Як вже зазначалось, пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

У свою чергу, Порядком №159 передбачено, що компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, а саме: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже, особа набуває право на компенсацію у разі неотримання грошового доходу, право на яке не оспорюється, а розмір такої компенсації залежить від розміру невчасно виплаченого доходу.

У даній справі позивач звернувся для захисту права на індексацію свого грошового забезпечення у відповідний період, оскільки відповідач це право не визнавав.

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі №140/2006/19.

Отже, нарахування індексації не є безумовним, а виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації.

Враховуючи, що у цій справі встановлювалось право особи на нарахування та виплату спірної грошової суми, яка визначена не була, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправної бездіяльності щодо невиплати та зобов`язання виплатити компенсацію за невиплату індексації заявлені передчасно, відносно майбутніх правовідносин та подій, котрі ще не склались (ГУНП в Полтавській області) не здійснило обчислення розміру індексації за спірний період), отже задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 160/35/20.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про задоволення однієї немайнової вимоги,, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 908 грн

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (, вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації її грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року відповідно до положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 908 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко