Справа № 160/2505/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2021 року Справа № 160/2505/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, карток відмов, -
19.02.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» (далі позивач) до Київської митниці Держмитслужби (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів:
Ухвалою суду від 22.02.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 р. прийнято адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, карток відмов та відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив наступне. 04 червня 2018 року між Позивачем (Покупець) та іноземною компанією DERNEK GROUP CO., LTD (адреса: Xiang Shan Industrial Zone, Xiang Shan Middle Road. No:38 C Block, Dalang, Dongguan, Guangdong, China Постачальник) укладено зовнішньоекономічний Договір поставки №301. Згідно даного Договору та на підставі відповідних супровідних документів (інвойсів та інших документів), на умовах CIF-Одеса та CIF-Чорноморськ позивачу надійшли товари торговельних марок Lemanso, Lezard, Luxel (країна виробництва - CN (Китай). З метою здійснення митного оформлення товару позивач подав відповідачу всі наявні в нього документи по кожній з поставкок разом з кожною відповідною електронною митною декларацією. Під час декларування придбаного товару, керуючись статтями 57, 58 МКУ, загальну вартість товару позивач визначив за основним методом за ціною договору. Дані, наведені у перелічених документах, не суперечать висновкам Дніпропетровської Торгово-промислової палати України, відповідно до яких дійсна ринкова вартість отриманих товарів може дорівнювати контрактній і вказана на умовах поставки CIF-Одеса і CIF-Чорноморськ. Попри це, на етапі перевірки митних декларацій відповідач повідомив позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів в зв`язку із винесенням спірних рішень про коригування митної вартості відповідно до положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України та про виникнення необхідності надання додаткових документів з метою підтвердження митної вартості товару. Задля випуску придбаних товарів у вільний обіг, відповідно до норм ч.7 ст.55 МК позивач звернувся до Київської митниці Держмитслужби з письмовими заявами по кожній з поставок та надав митному органу відповідну гарантію у вигляді грошової застави згідно розділу Х Митного кодексу України з певним строком дії кожної з них, який не перевищує 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Відносно зауважень відповідача про відсутність у Договорі поставки виокремлених відомостей про всі складові митної вартості придбаного товару, позивач в позові вказав наступне.
За умовами зовнішньоекономічного Договору №301 від 04.06.2018 р. Сторони погодили, що відповідно до п.4.1 поставка товару буде здійснюватися партіями, які узгоджуються з Покупцем на умовах FOB-Китай (Incoterms 2010). Але відповідно до п.4.5 цього ж договору Сторони також передбачили, що умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару (в редакції, викладеній у додатковій угоді №1 від 07.09.2018).
Отже, умови поставки CIF-Одеса та CIF-Чорноморськ, що фактично були використані Сторонами, цілком відповідають даним, наведеним у відповідних рахунках-фактурах, і таким чином узгоджуються з пунктами договору, викладеними вижче.
Поставка товару на умовах CIF зобов`язує саме продавця оплатити і витрати на перевезення товару і фрахт до зазначеного місця призначення, і витрати морського страхування.
Відносно зауважень відповідача про відсутність у Договорі поставки назви та реквізитів ніби-то третьої особи, яка виступає безпосереднім одержувачем коштів, позивач зазначив, що безпосереднім отримувачем коштів, як і раніше, залишився той самий Постачальник, що й спочатку був передбачений цим договором, а додатковою угодою №3 від 03.02.2020 р. змінились лише його банківські реквізити для зарахування коштів.
Invoice або рахунок-фактура, до яких звертається і на недоліки яких вказує відповідач це взагалі «односторонній» документ. Його складає особа, на користь якої має здійснюватись платіж, а не особа, яка безпосередньо буде здійснювати відповідний платіж.
Крім того, у митного органу не було підстав для витребування у декларанта додаткових документів. Також, а-ні жодне спірне рішення про коригування митної вартості товарів, а-ні зміст жодної спірної картки відмови в прийнятті митної декларації, не містять відомостей відносно того, що використані відповідачем джерела складені до чи після здійснення коригування митної вартості товарів згідно з переліченими ним рішеннями, які згодом могли бути скасовані у судовому порядку. До того ж, відповідачем залишені поза межами уваги відомості про ціну подібних (аналогічних) товарів, раніше придбаних власне самим же позивачем навіть в межах одного й того самого зовнішньоекономічного Договору поставки № 09.07.18 від 09.07.2018, який багаторазово виступав предметом дослідження у низці судових справ за адміністративними позовами декларанта до цього ж самого відповідача. Таким чином, оскаржувані рішення та картки відмови є протиправними та підлягають скасуванню.
29.03.2021 р. на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. За результатами розгляду поданих разом з митними деклараціями документів встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2018 №301 підприємство DERNEK GROUP CO., LTD (розташоване у Китаї) зазначене ПОСТАЧАЛЬНИКОМ, разом з тим згідно п.3.6 Контракту перерахування коштів здійснюється на рахунок ПРОДАВЦЯ, перелічені банки якого розміщуються у Туреччині, проте найменування ПРОДАВЦЯ та реквізити ПОСТАЧАЛЬНИКА не зазначені у контракті (див.п.12). Згідно інвойсів від 22.07.2020 №212, № 210, № 211, від 08.07.2020 р. № 200/3, від 12.08.2020 р. № 215, від 12.09.2020 р. № 222 зазначено, що умови оплати у відповідності до Контракту. Проте, в Інвойсі не зазначено на який рахунок та якій особі здійснюється перерахування коштів та термін оплати за товар. Згідно п. 3.5 Контракту англійською мовою визначено лише, що товар повинен бути реалізований на території України до кінця дії Контракту. Конкретних термінів оплати за товар Контрактом не передбачено.
Відповідно до пункту 3.8 Контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до Інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Одеса, CIF-Чорноморськ (термін CIF означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити страхові витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення) За умовами CIF продавець заключає договір страхування й виплачує страхувальнику страхову премію. Разом з тим, для підтвердження суми контракту за оцінюваною партією товару декларантом не надано документу згідно п.8 частини 2 статті 53 МКУ. Відповідно до п.2 ст.53 МКУ якщо здійснювалось страхування товару необхідне надання документів, що підтверджує вартість страхування які відсутні у пакеті документів наданих до митного оформлення.
Декларанту було запропоновано подати додаткові документи. Декларантом не виконано вимог щодо надання додаткових документів, зазначених у ч. 3 статті 53 Митного кодексу України. Вартість товару була визначена за резервним методом. Джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, є раніше визначена митним органом вартість товару. Таким чином, оскаржувані рішення та картки відмови відповідають вимогам законодавства.
12.04.2021 р. позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
04 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" (Покупець) та іноземною компанією DERNEK GROUP CO., LTD (адреса: Xiang Shan Industrial Zone, Xiang Shan Middle Road. No:38 C Block, Dalang, Dongguan, Guangdong, China Постачальник) укладено зовнішньоекономічний Договір поставки №301.
До договору укладено додаткову угоду №1 від 07.09.2018р., якою Договір поставки доповнено новим пунктом п.4.5, а також додаткову угоду №2 від 18.09.2018р., якою викладено у новій редакції п.2.4 Договору поставки, додаткову угоду №3 від 03.02.2020, якою викладено у новій редакції п.3.9 Договору внаслідок зміни реквізитів отримувача коштів, додаткову угоду №4 від 23.04.2020, якою викладено у новій редакції змінені реквізити Покупця, а також викладено у новій редакції п.3.8 Договору.
З метою митного оформлення товару позивач подав до Київської митниці Держмитслужби електронні митні декларації (ЕМД) №UA100120/2020/633417 від 14.09.2020 року, №UA100120/2020/633472 від 15.09.2020 року, №UA100120/2020/633466 від 15.09.2020 року, №UA100120/2020/632645 від 31.08.2020 року, №UA100120/2020/634327 від 01.10.2020 року, №UA100120/2020/636016 від 29.10.2020 року.
Митна вартість товару була визначена декларантом за ціною контракту.
Із митною декларацією №UA100120/2020/633417 від 14.09.2020 року для здійснення митного оформлення товару були надані:
- декларація митної вартості №1672, номер якої наведено у гр.7 ЕМД;
- рахунок-проформа (Proforma invoice) PROFORMA-ІNVOICE №212 від 22.07.2020 (код документу 0325), з наступним поданням заяви від 12.02.2021 №12/02-1 про коригування даних гр.44 електронної митної декларації по коду документу 0325 «проформа-інвойс» внаслідок виправлення технічної помилки у даті документу, та отриманим від Відповідача аркушем коригування від 12.02.2021 на подану заяву, з внесеними виправленими відомостями;
- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) ІNVOICE №212 від 22.07.2020 (код документу 0380), з наступним поданням заяви від 12.02.2021 №12/02-1 про коригування даних гр.44 електронної митної декларації по коду документу 0380 «комерційний інвойс» внаслідок виправлення технічної помилки у даті документу, та отриманим від Відповідача аркушем коригування від 12.02.2021 на подану заяву, з внесеними виправленими відомостями;
- коносамент (BILL OF LADING) №UTRUST20070011 від 07.08.2020 (код документу 0705);
- автотранспортна накладна (Road consignment note) міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №1569 від 11.09.2020 року (код документу 0730);
- документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №212 від 22.07.2020 (код документу 0862), з наступним поданням заяви від 12.02.2021 №12/02-1 про коригування даних гр.44 електронної митної декларації по коду документу 0862 «документ про походження товару -комерційний інвойс» внаслідок виправлення технічної помилки у даті документу, та отриманим від Відповідача аркушем коригування від 12.02.2021 на подану заяву, з внесеними виправленими відомостями;
- висновок експерта №ГО-2053 від 14.09.2020 року (код документу 3016);
- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість комерційна пропозиція OFFER б/н від 21.07.2020 (код документу 3022);
- зовнішньоекономічний договір (Контракт) Договір поставки №301 від 04.06.2018 (код документу m4100);
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) додаткові угоди 1,2,3,4 (коди документів 4103);
- інші некласифіковані документи (код документу 9000);
- лист б/н від 14.09.2020 про надання декларантом всіх документів;
- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 у справі №160/3795/19 (код документу 9504);
- постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі 160/3795/19 (код документу 9504).
Рішення обґрунтоване наступним.

Згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2018 р. №301 підприємство DERNEK GROUP CO., LTD (розташоване у Китаї) зазначене ПОСТАЧАЛЬНИКОМ, разом з тим згідно п.3.6 Контракту перерахування коштів здійснюється на рахунок ПРОДАВЦЯ, перелічені банки якого розміщуються у Туреччині, проте найменування ПРОДАВЦЯ та реквізити ПОСТАЧАЛЬНИКА не зазначені у контракті (див.п.12). Згідно інвойсу від 22.07.2020 №212 зазначено, що умови оплати у відповідності до Контракту. Проте, в Інвойсі не зазначено на який рахунок та якій особі здійснюється перерахування коштів та термін оплати за товар. Згідно п. 3.5 Контракту англійською мовою визначено лише, що товар повинен бути реалізований на території України до кінця дії Контракту. Конкретних термінів оплати за товар Контрактом не передбачено.

Відповідно до пункту 3.8 Контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до Інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Одеса (термін CIF означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити страхові витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення) За умовами CIF продавець заключає договір страхування й виплачує страхувальнику страхову премію. Разом з тим, для підтвердження суми контракту за оцінюваною партією товару декларантом не надано документу згідно п.8 частини 2 статті 53 МКУ. Відповідно до п.2 ст.53 МКУ якщо здійснювалось страхування товару необхідне надання документів, що підтверджує вартість страхування які відсутні у пакеті документів наданих до митного оформлення.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати документи відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу та додаткові документи відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Декларантом 14.09.2020 надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу.

Митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товарів.

Із митною декларацією №UA100120/2020/633472 від 15.09.2020 року для здійснення митного оформлення товару були надані:

- декларацію митної вартості №1684, номер якої наведено у гр.7 ЕМД;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) PROFORMA-ІNVOICE №210 від 22.07.2020 (код документу 0325);

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) ІNVOICE №210 від 22.07.2020 (код документу 0380);

- коносамент (BILL OF LADING) №MRFB20073634 від 30.07.2020 (код документу 0705);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №342 від 12.09.2020 року (код документу 0730);

- документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №210 від 22.07.2020 (код документу 0862);

- висновок експерта №ГО-2052 від 14.09.2020 року (код документу 3016);

- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість комерційна пропозиція OFFER б/н від 20.07.2020 (код документу 3022);

- зовнішньоекономічний договір (Контракт) Договір поставки №301 від 04.06.2018 (код документу m4100);

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) додаткові угоди 1,2,3,4 (коди документів m4103);

- інші некласифіковані документи (код документу 9000);

- лист б/н від 15.09.2020 про надання декларантом всіх документів;

- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2019у справі №160/2199/19 (код документу 9504);

- постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі 160/2199/19 (код документу 9504).

15.09.2020 р. Київською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА100120/2020/000049/2 від 15.09.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00192.

Рішення обґрунтоване наступним.

Згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2018 р. №301 підприємство DERNEK GROUP CO., LTD (розташоване у Китаї) зазначене ПОСТАЧАЛЬНИКОМ, разом з тим згідно п.3.6 Контракту перерахування коштів здійснюється на рахунок ПРОДАВЦЯ, перелічені банки якого розміщуються у Туреччині, проте найменування ПРОДАВЦЯ та реквізити ПОСТАЧАЛЬНИКА не зазначені у контракті (див.п.12). Згідно інвойсу від 22.07.2020 №212 зазначено, що умови оплати у відповідності до Контракту. Проте, в Інвойсі не зазначено на який рахунок та якій особі здійснюється перерахування коштів та термін оплати за товар. Згідно п. 3.5 Контракту англійською мовою визначено лише, що товар повинен бути реалізований на території України до кінця дії Контракту. Конкретних термінів оплати за товар Контрактом не передбачено.

Відповідно до пункту 3.8 Контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до Інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Одеса (термін CIF означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити страхові витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення) За умовами CIF продавець заключає договір страхування й виплачує страхувальнику страхову премію. Разом з тим, для підтвердження суми контракту за оцінюваною партією товару декларантом не надано документу згідно п.8 частини 2 статті 53 МКУ. Відповідно до п.2 ст.53 МКУ якщо здійснювалось страхування товару необхідне надання документів, що підтверджує вартість страхування які відсутні у пакеті документів наданих до митного оформлення.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати документи відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу та додаткові документи відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Декларантом 15.09.2020 надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу.

Митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товарів.

Із митною декларацією №UA100120/2020/633466 від 15.09.2020 року для здійснення митного оформлення товару були надані:

- декларація митної вартості №1683, номер якої наведено у гр.7 ЕМД;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) PROFORMA-ІNVOICE №211 від 22.07.2020 (код документу 0325);

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) ІNVOICE №211 від 22.07.2020 (код документу 0380);

- коносамент (BILL OF LADING) №MRFB20073634 від 30.07.2020 (код документу 0705);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №173 від 12.09.2020 року (код документу 0730);

- документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №211 від 22.07.2020 (код документу 0862);

- висновок експерта №ГО-2052 від 14.09.2020 року (код документу 3016);

- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість комерційна пропозиція OFFER б/н від 20.07.2020 (код документу 3022);

- зовнішньоекономічний договір (Контракт) Договір поставки №301 від 04.06.2018 (код документу m4100);

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) додаткові угоди 1,2,3,4 (коди документів m4103);

- інші некласифіковані документи (код документу 9000);

- лист б/н від 15.09.2020 про надання декларантом всіх документів;

- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №160/2199/19 (код документу 9504);

- постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі 160/2199/19 (код документу 9504).

15.09.2020 р. Київською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА100120/2020/000050/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00193.

Рішення обґрунтоване наступним.

Згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2018 р. №301 підприємство DERNEK GROUP CO., LTD (розташоване у Китаї) зазначене ПОСТАЧАЛЬНИКОМ, разом з тим згідно п.3.6 Контракту перерахування коштів здійснюється на рахунок ПРОДАВЦЯ, перелічені банки якого розміщуються у Туреччині, проте найменування ПРОДАВЦЯ та реквізити ПОСТАЧАЛЬНИКА не зазначені у контракті (див.п.12). Згідно інвойсу від 22.07.2020 №212 зазначено, що умови оплати у відповідності до Контракту. Проте, в Інвойсі не зазначено на який рахунок та якій особі здійснюється перерахування коштів та термін оплати за товар. Згідно п. 3.5 Контракту англійською мовою визначено лише, що товар повинен бути реалізований на території України до кінця дії Контракту. Конкретних термінів оплати за товар Контрактом не передбачено.

Відповідно до пункту 3.8 Контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до Інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Одеса (термін CIF означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити страхові витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення) За умовами CIF продавець заключає договір страхування й виплачує страхувальнику страхову премію. Разом з тим, для підтвердження суми контракту за оцінюваною партією товару декларантом не надано документу згідно п.8 частини 2 статті 53 МКУ. Відповідно до п.2 ст.53 МКУ якщо здійснювалось страхування товару необхідне надання документів, що підтверджує вартість страхування які відсутні у пакеті документів наданих до митного оформлення.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати документи відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу та додаткові документи відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Декларантом 15.09.2020 надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу.

Митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товарів.

Із митною декларацією №UA100120/2020/632645 від 31.08.2020 року для здійснення митного оформлення товару були надані:

- декларація митної вартості №1628, номер якої наведено у гр.7 ЕМД;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) PROFORMA-ІNVOICE №200/3 від 08.07.2020 (код документу 0325);

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) ІNVOICE №200/3 від 08.07.2020 (код документу 0380);

- коносамент (BILL OF LADING) № MWNBCH20070855FD від 09.07.2020 (код документу 0705);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №033038 від 28.08.2020 року (код документу 0730);

- документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №200/3 від 08.07.2020 (код документу 0862);

- висновок експерта №ГО-1902 від 31.08.2020 року (код документу 3016);

- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість комерційна пропозиція OFFER б/н від 03.07.2020 (код документу 3022);

- зовнішньоекономічний договір (Контракт) Договір поставки №301 від 04.06.2018 (код документу m4100);

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) додаткові угоди 1,2,3,4 (коди документів m4103);

- інші некласифіковані документи (код документу 9000);

- лист б/н від 31.08.2020 про надання декларантом всіх документів;

- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 у справі №160/9609/19 (код документу 9504);

- постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 у справі 160/9609/19 (код документу 9504).

31.08.2020 р. Київською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА100120/2020/000036/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00163.

Рішення обґрунтоване наступним.

Згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2018 р. №301 підприємство DERNEK GROUP CO., LTD (розташоване у Китаї) зазначене ПОСТАЧАЛЬНИКОМ, разом з тим згідно п.3.6 Контракту перерахування коштів здійснюється на рахунок ПРОДАВЦЯ, перелічені банки якого розміщуються у Туреччині, проте найменування ПРОДАВЦЯ та реквізити ПОСТАЧАЛЬНИКА не зазначені у контракті (див.п.12). Згідно інвойсу від 22.07.2020 №212 зазначено, що умови оплати у відповідності до Контракту. Проте, в Інвойсі не зазначено на який рахунок та якій особі здійснюється перерахування коштів та термін оплати за товар. Згідно п. 3.5 Контракту англійською мовою визначено лише, що товар повинен бути реалізований на території України до кінця дії Контракту. Конкретних термінів оплати за товар Контрактом не передбачено.

Відповідно до пункту 3.8 Контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до Інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Одеса (термін CIF означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити страхові витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення) За умовами CIF продавець заключає договір страхування й виплачує страхувальнику страхову премію. Разом з тим, для підтвердження суми контракту за оцінюваною партією товару декларантом не надано документу згідно п.8 частини 2 статті 53 МКУ. Відповідно до п.2 ст.53 МКУ якщо здійснювалось страхування товару необхідне надання документів, що підтверджує вартість страхування які відсутні у пакеті документів наданих до митного оформлення.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати документи відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу та додаткові документи відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Декларантом 31.08.2020 надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу.

Митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товарів.

Із митною декларацією №UA100120/2020/634327 від 01.10.2020 року для здійснення митного оформлення товару були надані:

- декларація митної вартості №1738, номер якої наведено у гр.7 ЕМД;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) PROFORMA-ІNVOICE №215 від 12.08.2020 (код документу 0325);

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) ІNVOICE №215 від 12.08.2020 (код документу 0380);

- коносамент (BILL OF LADING) №SHALEG2008134 від 18.08.2020 (код документу 0705);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №7198 від 30.09.2020 року (код документу 0730);

- документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №215 від 12.08.2020 (код документу 0862);

- висновок експерта №ГО-2225 від 01.10.2020 року (код документу 3016);

- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість комерційна пропозиція OFFER б/н від 07.08.2020 (код документу 3022);

- зовнішньоекономічний договір (Контракт) Договір поставки №301 від 04.06.2018 (код документу m4100);

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) додаткові угоди 1,2,3,4 (коди документів m4103);

- інші некласифіковані документи (код документу 9000);

- акт зважування контейнера №118203 від 30.09.20;

- лист б/н від 01.10.2020 про надання декларантом всіх документів;

- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 у справі №160/1563/19 (код документу 9504);

- постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 у справі 160/1563/19 (код документу 9504).

01.10.2020 р. Київською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА100120/2020/000059/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00220.

Рішення обґрунтоване наступним.

Згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2018 р. №301 підприємство DERNEK GROUP CO., LTD (розташоване у Китаї) зазначене ПОСТАЧАЛЬНИКОМ, разом з тим згідно п.3.6 Контракту перерахування коштів здійснюється на рахунок ПРОДАВЦЯ, перелічені банки якого розміщуються у Туреччині, проте найменування ПРОДАВЦЯ та реквізити ПОСТАЧАЛЬНИКА не зазначені у контракті (див.п.12). Згідно інвойсу від 22.07.2020 №212 зазначено, що умови оплати у відповідності до Контракту. Проте, в Інвойсі не зазначено на який рахунок та якій особі здійснюється перерахування коштів та термін оплати за товар. Згідно п. 3.5 Контракту англійською мовою визначено лише, що товар повинен бути реалізований на території України до кінця дії Контракту. Конкретних термінів оплати за товар Контрактом не передбачено.

Відповідно до пункту 3.8 Контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до Інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Чорноморськ (термін CIF означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити страхові витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення) За умовами CIF продавець заключає договір страхування й виплачує страхувальнику страхову премію. Разом з тим, для підтвердження суми контракту за оцінюваною партією товару декларантом не надано документу згідно п.8 частини 2 статті 53 МКУ. Відповідно до п.2 ст.53 МКУ якщо здійснювалось страхування товару необхідне надання документів, що підтверджує вартість страхування які відсутні у пакеті документів наданих до митного оформлення.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати документи відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу та додаткові документи відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Декларантом 01.10.2020 надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу.

Митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товарів.

Із митною декларацією №UA100120/2020/636016 від 29.10.2020 року для здійснення митного оформлення товару були надані:

- декларація митної вартості №1822, номер якої наведено у гр.7 ЕМД;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) PROFORMA-ІNVOICE №222 від 12.09.2020 (код документу 0325);

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) ІNVOICE №222 від 12.09.2020 (код документу 0380);

- коносамент (BILL OF LADING) №UTRUST20090046 від 22.09.2020 (код документу 0705);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №0169 від 27.10.2020 року (код документу 0730);

- документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №222 від 12.09.2020 (код документу 0862);

- висновок експерта №ГО-2423 від 27.10.2020 року (код документу 3016), з наступним поданням заяви від 12.02.2021 №12/02-2 про коригування даних гр.44 електронної митної декларації по коду документу 3016 «висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією» внаслідок виправлення технічної помилки у даті документу, та отриманим від Відповідача аркушем коригування від 12.02.2021 на подану заяву, з внесеними виправленими відомостями;

- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість комерційна пропозиція OFFER б/н від 10.09.2020 (код документу 3022);

- зовнішньоекономічний договір (Контракт) Договір поставки №301 від 04.06.2018 (код документу m4100);

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) додаткові угоди 1,2,3,4 (коди документів m4103);

- заява декларанта від 29.10.2020 у вигляді внесення коду до гр.44 ЕМД про те, що товари не включено в Реєстр радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до застосування та ввезення на територію України (код документу 5019);

- заява декларанта від 29.10.2020 у вигляді внесення коду до гр.44 ЕМД про те, що до продукції не входять технічні засоби, призначені для передавання та/або приймання радіосигналів радіослужбами (код документу 5020);

- інші некласифіковані документи (код документу 9000);

- лист б/н від 29.10.2020 про надання декларантом всіх документів;

- судове рішення у справі адміністративної юрисдикції - рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №160/2199/19 (код документу 9504);

- судове рішення у справі адміністративної юрисдикції - постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі 160/2199/19 (код документу 9504).

29.10.2020 р. Київською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА100120/2020/000079/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00250.

Рішення обґрунтоване наступним.

Згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2018 р. №301 підприємство DERNEK GROUP CO., LTD (розташоване у Китаї) зазначене ПОСТАЧАЛЬНИКОМ, разом з тим згідно п.3.6 Контракту перерахування коштів здійснюється на рахунок ПРОДАВЦЯ, перелічені банки якого розміщуються у Туреччині, проте найменування ПРОДАВЦЯ та реквізити ПОСТАЧАЛЬНИКА не зазначені у контракті (див.п.12). Згідно інвойсу від 12.09.2020 №222 зазначено, що умови оплати у відповідності до Контракту. Проте, в Інвойсі не зазначено на який рахунок та якій особі здійснюється перерахування коштів та термін оплати за товар. Згідно п. 3.5 Контракту англійською мовою визначено лише, що товар повинен бути реалізований на території України до кінця дії Контракту. Конкретних термінів оплати за товар Контрактом не передбачено.

Відповідно до пункту 3.8 Контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до Інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Чорноморськ (термін CIF означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити страхові витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення) За умовами CIF продавець заключає договір страхування й виплачує страхувальнику страхову премію. Разом з тим, для підтвердження суми контракту за оцінюваною партією товару декларантом не надано документу згідно п.8 частини 2 статті 53 МКУ. Відповідно до п.2 ст.53 МКУ якщо здійснювалось страхування товару необхідне надання документів, що підтверджує вартість страхування які відсутні у пакеті документів наданих до митного оформлення.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати документи відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу та додаткові документи відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Декларантом 29.10.2020 надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу.

Митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товарів.

Товари випущено у вільний обіг на підставі ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України шляхом надання гарантій.

Не погодившись з винесеними Київською митницею Держмитслужби рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови позивач звернувся з даним позовом до суду.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно статтей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

Згідно до ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів , які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Київською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів:

- №UA100120/2020/000048/2 від 15.09.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00190;

- №UА100120/2020/000049/2 від 15.09.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00192;

- №UА100120/2020/000050/2 від 15.09.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00193;

- №UА100120/2020/000036/1 від 31.08.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00163;

- №UА100120/2020/000059/2 від 01.10.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00220;

- №UА100120/2020/000079/2 від 29.10.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00250.

В ході судового розгляду справи встановлено, що підставою для здійснення коригування митної вартості заявленого до розмитнення позивачем товару в сторону збільшення ціни товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, стали:

- згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2018 №301 підприємство DERNEK GROUP CO., LTD (розташоване у Китаї) зазначене ПОСТАЧАЛЬНИКОМ, разом з тим згідно п.3.6 Контракту перерахування коштів здійснюється на рахунок ПРОДАВЦЯ, перелічені банки якого розміщуються у Туреччині, проте найменування ПРОДАВЦЯ та реквізити ПОСТАЧАЛЬНИКА не зазначені у контракті (див.п.12). Згідно інвойсів від 22.07.2020 №212, № 210, № 211, від 08.07.2020 р. № 200/3, від 12.08.2020 р. № 215, від 12.09.2020 р. № 222 зазначено, що умови оплати у відповідності до Контракту. Проте, в Інвойсі не зазначено на який рахунок та якій особі здійснюється перерахування коштів та термін оплати за товар. Згідно п. 3.5 Контракту англійською мовою визначено лише, що товар повинен бути реалізований на території України до кінця дії Контракту. Конкретних термінів оплати за товар Контрактом не передбачено;

- відповідно до пункту 3.8 Контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до Інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Одеса, CIF-Чорноморськ (термін CIF означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити страхові витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення) За умовами CIF продавець заключає договір страхування й виплачує страхувальнику страхову премію. Разом з тим, для підтвердження суми контракту за оцінюваною партією товару декларантом не надано документу згідно п.8 частини 2 статті 53 МКУ. Відповідно до п.2 ст.53 МКУ якщо здійснювалось страхування товару необхідне надання документів, що підтверджує вартість страхування які відсутні у пакеті документів наданих до митного оформлення.

Декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 ст. 52 Митного кодексу України, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.

В зовнішньоекономічному Договорі №301 від 04.06.2018 р. зазначено, що оплата товару Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця (п. 3.6). Крім того, в Договорі наведено банківські реквізити (п. 3.9), які змінені додатковою угодою № 3 від 03.02.2020 р. В п. 12 Договору наведені реквізити сторін.

З вказаного вбачається, що сторонами погоджено банківські реквізити для здійснення оплати товару.

Надані до митного оформлення інвойси містять посилання на Договір №301 від 04.06.2018 р.

Згідно п. 3.5 Контракту товар, який придбано Покупцем згідно з Договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійного Договору.

Факт здійснення оплати за товар не заперечується митним органом в оскаржуваних рішеннях та у відзиві на адміністративний позов.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 р. у справі №1140/3242/18 (провадження №К/9901/15046/19).

Відповідно до п. 4.1 зовнішньоекономічного Договору №301 від 04.06.2018 поставка товару буде здійснюватися партіями, які узгоджуються з Покупцем на умовах FOB-Китай (Incoterms 2010).

07.09.2018 р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору, п. 1 якої доповнено розділ Поставка пунктом наступного змісту: п.4.5 Умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару.

Відповідно до інвойсів товар поставлявся на умовах CIF-Одеса, CIF-Чорноморськ.

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF («вартість, страхування, фрахт») покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та обов`язок за свій рахунок здійснити витрати на страхування товару, тоді як у покупця відсутній обов`язок на укладення договору перевезення та страхування (пункти А3, Б3 умов поставки CIF за Інкотермс 2010).

Таким чином, витрати на страхування та транспортування вже є включеними до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар (фактурної вартості товару), у зв`язку з чим не додаються при визначенні митної вартості товару.

За таких обставин вимоги Митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості, заявленої Товариством, на цій підставі - необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. у справі №160/1329/19 (провадження №К/9901/25744/19).

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що декларантом надіслано повідомлення про відмову в наданні додаткових документів.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 р. у справі № 814/1996/15 (провадження №К/9901/20552/18).

Як вбачається з матеріалів справи, єдиною підставою для коригування митної вартості товарів слугувала інформація з електронної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) ДФС України щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Крім того, рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з рішень про коригування митної вартості товарів, в них зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2019 р. у справі №825/648/17 (провадження №К/9901/16592/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності зазнаних в оскаржуваних рішеннях підстав для коригування вартості товару.

Рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100120/2020/000048/2 від 15.09.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00190; №UА100120/2020/000049/2 від 15.09.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00192; №UА100120/2020/000050/2 від 15.09.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00193; №UА100120/2020/000036/1 від 31.08.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00163; №UА100120/2020/000059/2 від 01.10.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00220; №UА100120/2020/000079/2 від 29.10.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00250 не відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесені відповідачем на підставі, у межах повноважень але не у спосіб, передбачений законодавством; не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 30 184,07 грн. підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" з Київської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, карток відмов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів:

- №UA100120/2020/000048/2 від 15.09.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00190;

- №UА100120/2020/000049/2 від 15.09.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00192;

- №UА100120/2020/000050/2 від 15.09.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00193;

- №UА100120/2020/000036/1 від 31.08.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00163;

- №UА100120/2020/000059/2 від 01.10.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00220;

- №UА100120/2020/000079/2 від 29.10.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2020/00250.

Судові витрати в розмірі 30 184,07 грн. стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" з Київської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено у повному обсязі 30.04.2021 р.

Суддя О.С. Рябчук