Справа № 640/1363/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1363/20 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України (з урахуванням уточненої позовної заяви) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача 1 від 27.09.2019 № , № рішення відповідача 2 від 12 грудня 2019 року № 12741/6/99-00-08-05-05. (а.с. 53 т. 1).

В обґрунтування позову, позивач зазначив, що при проведенні перевірки відповідач посилається на судові рішення, які не виносилися у відношенні позивача; численними судовими рішеннями позивачу розстрочено/відстрочено сплату податкового боргу, після чого контролюючим органом примусово списано суму, яка перевищує суму податкового боргу; позивачем не здійснювалось погашення податкових зобов`язань з податку на прибуток за декларацією від 27 лютого 2019 року №, проте, відповідачем нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання з податку на прибуток за нею; спірне рішення відповідача 2 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки в ньому не відображені обставини, на які посилався позивач та мотиви їх відхилення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової інспекції у Львівській області від 27 вересня 2019 року № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» штрафних санкцій у розмірі 20% у сумі 928587,03 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 клопотання представника Головного управління ДПС у Львівській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, призначено судове засідання на 28.04.2021 у режимі відеоконференції.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, з огляду на що, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС від 27 вересня 2019 року № , за затримку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств ТОВ «ВГЦ «Піраміда» на 66 календарних дні грошового зобов`язання у сумі 68683,60 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 13736,72 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС від 27 вересня 2019 року № за затримку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств ТОВ «ВГЦ «Піраміда» на 81, 80, 80, 79, 79, 79, 79, 79, 79, 79, 79, 79, 79, 79, 79, 79, 79, 79, 75, 75 календарних дні у сумі 4656858,45 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 931371,69 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 06 серпня 2019 року № 324/52.12 «Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток ТОВ «ВГЦ «Піраміда» з урахуванням заперечень, які листом ГУ ДПС від 25 вересня 2019 року № 3162/10/55.04 залишено без задоволення, а висновки акта перевірки - без змін. Перевіркою термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання в податку на прибуток встановлено порушення вимог статті 100, пункту 57.1 статті 57, підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України в частині несвоєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 4725542,05 грн. більше 30 календарних днів згідно нарахувань за розстрочення/відстрочення податкового боргу рішення суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу (наказу ДФС від 14 квітня 2016 року № 318) № 2а-10831/11/1370/2017 від 22 грудня 2017 року та згідно нарахувань податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 27 лютого 2019 року № відповідно до таблиці 1. Відповідальність платника за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Рішенням ДПС України від 12 грудня 2019 року № 12741/6/99-00-08-05-05 за результатами розгляду скарги позивача на податкові повідомлення-рішення від 27 вересня 2019 року № та № , зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення та рішення ДПС України протиправними та такими, що підлягають скасуванню, товариство звернулось до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:

- незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, якій залежить від терміну прострочення;

- підставою для застосування до позивача штрафних санкцій є несвоєчасна сплата останнім узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток, визначеного позивачем самостійно у податковій декларації з податку на прибуток від 27 лютого 2019 року № , а також узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток, визначеного рішенням суду від 22 грудня 2017 року № 2а-10831/11/1370/2017 про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС від 14 квітня 2016 року №318), дата граничної сплати - 22 грудня 2018 року та рішення суду від 12 січня 2018 року № 2а-10831/11/1370/2017 про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС від 14 квітня 2016 року №318), дата граничної сплати - 22 грудня 2018 року;

- зважаючи на відсутність судових рішень про розстрочення/відстрочення сплати податкового боргу в межах адміністративної справи № 2а-10831/11/1370/2017, датованих 22 грудня 2017 року та 12 січня 2018 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено нормативно та документально правомірність застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 928587,03 грн. за порушення строку сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток відповідно зазначених судових рішень;

- оскаржуване рішення ДПС України не є юридично значеним для позивача, оскільки зазначене рішення не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього особу будь-якого обов`язку, отже сама по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.

Доводи апеляційної скарги:

- апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про наявність підстав до задоволення заявлених позовних вимог, скасувавши податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової інспекції у Львівській області від 27 вересня 2019 року № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» штрафних санкцій у розмірі 20% у сумі 928587,03 грн.;

- суд першої інстанції скасувавши податкове повідомлення-рішення від 27 вересня 2019 року № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» штрафних санкцій у розмірі 20% у сумі 928587,03 грн, не врахував та не взяв до уваги важливу обставину, що в розрахунку штрафної санкції до чітко видно, що туди входить саме декларація від 27.02.2019 № , дата операції 31.05.2019-12.03.2019 року, однак, дата граничної сплати - 22 грудня 2018 року;

- також, апелянт наголошує на тому, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 року у справі № 2а-10831/11/1370/2017 набрала законної сили 22.12.2017, а тому, в обліковій картці відображено дату - 22.12.2017 з покликанням на номер судового рішення 2а-10831/11/1370/2017 про відстрочення податкового боргу (Наказ ДФС 14.04.2016 № 318), а початок нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання було здійснено після спливу терміну визначеного в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 року у справі № 2а-10831/11/1370/2017 (12 місяців), тобто, 22.12.2018.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно норм п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Так, за п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України, визначено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Отже, наведені норми Податкового кодексу України вказують на те, що платник податку на прибуток зобов`язаний сплачувати визначені ним податкові зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації; при цьому граничний строк сплати податкового зобов`язання відраховується від граничної дати подання податкової декларації.

У силу приписів п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Тож, зазначена норма, є універсальним приписом, якій підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого Податковим кодексом України строку сплати узгодженого податкового зобов`язання, з огляду на що, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, якій залежить від терміну прострочення.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень в частині застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, визначеного самостійно в податковій декларації з податку на прибуток від 27 лютого 2019 року № , зазначено несплату позивачем грошових зобов`язань за вказаною декларацією.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що позивачем протягом періоду, що перевірявся, сплачувались кошти, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податку позивача, які у відповідності до статті 87 Податкового кодексу України, зараховувались відповідачем, зокрема, в рахунок сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток, самостійно в податковій декларації з податку на прибуток від 27 лютого 2019 року № . Отже, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 вересня 2019 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 2784,66 грн. не знайшли свого нормативного та документального підтвердження та, як наслідок, не підлягають задоволенню.

Також, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення відповідача ДПС України від 12 грудня 2019 року № 12741/6/99-00-08-05-05, адже рішення вищестоящого органу чи посадової особи, прийняте за результатами розгляду в адміністративному порядку скарги фізичної чи юридичної особи, завжди містить оцінку законності рішення (дії чи бездіяльності) підпорядкованого суб`єкта владних повноважень, є похідним від такого рішення (дії чи бездіяльності), але не має самостійного значення, адже є опосередкованим, безпосередньо не визначає обсягу прав та обов`язків фізичної чи юридичної особи. Рішення ДПС України не є юридично значеним для позивача, оскільки зазначене рішення не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього особу будь-якого обов`язку, а й отже, саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що підставою для застосування до товариства позивача штрафних санкцій стала несвоєчасна сплата останнім узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток, визначеного позивачем самостійно у податковій декларації з податку на прибуток від 27 лютого 2019 року № , а також узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток, визначеного рішенням суду від 22 грудня 2017 року № 2а-10831/11/1370/2017 про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС від 14 квітня 2016 року № 318), дата граничної сплати - 22 грудня 2018 року та рішення суду від 12 січня 2018 року № 2а-10831/11/1370/2017 про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС від 14 квітня 2016 року № 318), дата граничної сплати - 22 грудня 2018 року.

Однак, суд першої інстанції, констатував, що відповідач, на якого покладено тягар доказування в адміністративному процесі, не надав суду жодних пояснень та доказів на підтвердження посилань в акті перевірки на наявність узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток, відповідно до рішення суду від 22 грудня 2017 року № 2а-10831/11/1370/2017 про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС від 14 квітня 2016 року №318), дата граничної сплати - 22 грудня 2018 року та рішення суду від 12 січня 2018 року № 2а-10831/11/1370/2017 про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС від 14 квітня 2016 року №318), дата граничної сплати - 22 грудня 2018 року, оскільки, як зазначено позивачем та встановлено судом з Єдиного державного реєстру судових рішень, в межах адміністративної справи №2а-10831/11/1370/2017 рішення, які датовані 22 грудня 2017 року та 12 січня 2018 року не виносились.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на таке.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У частині зазначення про відсутність рішення суду від 22.12.2017 у справі № 2а-10831/11/1370/2017 про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС 14.04.2016 № 318), слід врахувати, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі № 2а-10831/11/1370/2017 (а.с. 77-80 т. 1) заяву ТзОВ «ВГЦ Піраміда» про відстрочення виконання рішення суду від 06.10.2011 задоволено, а саме, відстрочено виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 06.10.2011, якою задоволено подання ДПІ у Личаківському районі м. Львова про стягнення до бюджету коштів в сумі 24245781 грн.

Відповідно до ст. 254 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017), постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала суду першої інстанції так само набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, що становить п`ять днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику (повідомлення) осіб, які беруть участь у справі, то цей строк слід обчислювати з дня отримання копії ухвали усіма особами, які беруть участь у справі.

Якщо ж ухвалу було оскаржено в апеляційному порядку, то вона набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи, звісно, якщо її не скасував суд апеляційної інстанції або не визнав нечинною. Якщо до суду першої інстанції надійшла лише заява про апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу не було подано своєчасно (тобто протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження), то ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі поновлення строку апеляційного оскарження судом апеляційної інстанції слід вважати, що ухвала не набрала законної сили. (у редакції, чинній до 15.12.2017)

Ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі № 2а-10831/11/1370/2017 набрала законної сили 22.12.2017, з огляду на що, в обліковій картці податковим органом було відображено дату 22.12.2017 з посиланням на номер судового рішення про відстрочення податкового боргу (Наказ ДФС 14.04.2016 № 318), а початок нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання було здійснено після спливу терміну визначеного в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі № 2а-10831/11/1370/2017 (12 місяців), тобто, саме з 22.12.2018.

На наведене вище суд першої інстанції помилково не звернув увагу, а тому, висновок суду про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» штрафних санкцій у розмірі 20% у сумі 928587,03 грн. є безпідставним.

За наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової інспекції у Львівській області від 27 вересня 2019 року № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» штрафних санкцій у розмірі 20% у сумі 928587,03 грн. з прийняттям нової постанови в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для розгляду справи, що стало підставою для неправильного вирішення спору в частині позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 р. - скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової інспекції у Львівській області від 27 вересня 2019 року № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» штрафних санкцій у розмірі 20% у сумі 928587,03 грн..

Прийняти нову постанову в цій частині, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко