Справа № 420/3073/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3073/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправним протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи на посаді моториста, матроса з 10.07.1984 р. по 26.09.1984 р., з 24.12.1984 р. о 24.04.1985 р., з 18.02.1988 р. по 23.08.1991 р., з 13.10.1991 р. по 21.08.1992 р., з 19.06.1997 р. по 15.09.2003 р., з 24.11.2003 р. по 07.09.2004 р., з 09.11.2004 р. по 12.06.2005 р. та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області № 91 від 19.08.2020 року «Про відмову у призначенні пенсії»; зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи на посаді моториста, матроса в Державному підприємстві «Ренійський морський торговельний порт» з 10.07.1984 р. по 26.09.1984 р., з 24.12.1984 р. о 24.04.1985 р., з 18.02.1988 р. по 23.08.1991 р., з 13.10.1991 р. по 21.08.1992 р., з 19.06.1997 р. по 15.09.2003 р., з 24.11.2003 р. по 07.09.2004 р., з 09.11.2004 р. по 12.06.2005 р., та призначити з 25.06.2020 року пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до підпункту 1 пункту 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.06.2020 він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення за віком на пільгових умовах за Списком № 2, виробництв, робіт, професій, посаді показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 91 від 19.08.2020 р. у призначенні пенсії було відмовлено, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на вказаних посадах з 10.07.1984 р. по 26.09.1984 р., з 24.12.1984 р. о 24.04.1985 р., з 18.02.1988 р. по 23.08.1991 р., з 13.10.1991 р. по 21.08.1992 р., з 19.06.1997 р. по 15.09.2003 р., з 24.11.2003 р. по 07.09.2004 р., з 09.11.2004 р. по 12.06.2005 р. вважаючи, що вказана робота моториста-матроса вважається роботою несумісних посадах. Позивач вважає, спірне рішення, таким, що прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з тим, що до Списків № 2 включені професії робітників під загальною назвою матрос і моторист, то право на пільгове пенсійне забезпечення мають робітники всіх найменувань цієї професії, у тому числі матросмоторист, матрос - моторист, так як всі ці найменування є похідними професіями, передбаченими Списками. Факт роботи на посадах, передбаченими Списком 2 виробництв, робіт, професій, посаді показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах підтверджуються (крім трудової книжки та особової картки працівника) довідкою Державного підприємства «Ренійський морський торговельного порт» № УП 8/73 від 16.06.2020 р. Позивач фактично працював у шкідливих і важких умовах праці 36 років 11 місяців 17 днів, що не оспорюється відповідачем, та має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах. Таким чином, у період з 10.07.1984 р. по 26.09.1984 р., з 24.12.1984 р. о 24.04.1985 р., з 18.02.1988 р. по 23.08.1991 р., з 13.10.1991 р. по 21.08.1992 р., з 19.06.1997 р. по 15.09.2003 р., з 24.11.2003 р. по 07.09.2004 р., з 09.11.2004 р. по 12.06.2005 р., по теперішній час позивач працює мотористом, матросом портового флоту у шкідливих умовах праці, продовжуючи отримувати додаткову відпустку, надбавку до окладу, спеціальний одяг. Крім того, в рішенні відповідача № 91 від 19.08.2020 р. підставою для відмови у призначені пенсії зазначено, що вказані посади, на яких працював позивач, сумісні посади та зазначено, що позивач працював на посаді моториста-матроса. Однак, в довідці про підтвердження наявного трудового стажу від 13.07.2020 р., та в особовій картці № 41665 на ім`я позивача вказано, що останній працював на посаді моториста, матроса. Сумісництво це поєднання декількох видів трудової діяльності за декількома договорами не тільки в межах одного підприємства, але й на іншому підприємстві. Позивач фактично працював на посаді, які включено до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1962 р. №162 (розділ ХХVІІІ). Чинним законодавством не передбачено заборону працювати на сумісних посадах, як це вважає відповідача, вказане не є перешкодою в призначенні пенсії за віком на підставі Списку № 2. Трудова книжка позивача містить записи щодо роботи позивача (прийняття на роботу, звільнення з роботи) у періоди його роботи на посаді моториста, матроса із зазначенням підстав для внесення даних записів (відповідні накази, договори) та проставленням штампів та печаток установи, де працював позивач. При цьому, згідно з позицією, яка викладена Верховним Судом України у постанові від 21.02.2018 по справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Крім того, при прийнятті спірного рішення, порушено вимоги ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, а саме порушено строк прийняття вказаних рішень. Так, з рішення № 91 вбачається, що останнє прийнято за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії 19.08.2020 року, в той час, як позивач звернувся із відповідною заявою ще 26.06.2020 року, про що зазначено в рішенні відповідача № 91.

Ухвалою судді від 05.03.21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.03.21 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з розділом 28.3-4в підрозділу ХХVІІІ постанови від 16.01.2003 № 36 користуються мотористи всіх найменувань машинної команди плавскладу за умови зайнятості на відповідних роботах повний робочий день. Тобто, право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з названою позицією Списків мають мотористи всіх найменувань машинної команди плавскладу за умови зайнятості на відповідних роботах повний робочий день. Відповідно до Класифікатора професій ДК 003-95, затвердженому Держстандарту України від 27.07.1995 року № 257 наявні посади матрос і моторист, посада моториста матроса відсутня. Суміщення професій та посад палубного та машинного плавскладу пов`язано з істотною зміною характеру та умов праці робітників. В цих випадках пенсії призначаються на загальних підставах. 25.06.2020 року позивач звернувся до Головного управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах позивач надав довідку Державного підприємства «Ренійський морський торговельний порт» від 16.06.2020 року № УП8/71. Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 05.08.2020 року Головним управлінням була проведена перевірка обґрунтованість видачі зазначеної довідки (акт зустрічної перевірки від 05.08.2020 року № 6078). В ході зустрічної перевірки спеціалістом Головного управління були дослідженні особові рахунки позивача, книги наказів, особові картки, штатний розпис, тощо за період роботи з 1984 року по 2005 року, та встановлено, що посада моториста, зазначена в пільговій довідці від 16.06.2020 року № УП8/71 не підтвердилась первинними документами. Відповідно до наказів позивач працював мотористом-матросом або матросом-мотористом. Таким чином, оскільки посада моториста - матроса не передбачена Списком № 2 та посада моториста не підтвердилась первинними документами, то і зарахувати зазначені періоди роботи позивача до пільгового стажу є неможливим. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Відповідна правова позиція щодо атестації робочого місця викладена у постановах Верховного суду України від 10.09.2013 року № 21-183a13, від 25.11.2014 року № 21-519a14, від 19.05.2015 року № 21-175a15, а також у постанові Вищого адміністративного суду України від 24.05.2016 року по справі № К/800/36821/15 (510/905/14-a). Слід зазначити, що у разі неможливості підтвердження первинними документами факту роботи в шкідливих умовах пенсія призначається на загальних підставах. Таким чином, оскільки, для призначення пільгової пенсії позивачем не надано необхідних документів, які підтверджують проведення атестації робочого місця за періоди роботи 3 19.06.1997 року по 15.09.2003 року, з 24.11.2003 року по 07.09.2004 року, з 09.11.2004 року по 12.06.2005 року, то і зарахувати до пільгового стажу зазначений період неможливо. Отже, ОСОБА_1 набуде право на пенсію на загальних вимогах, тобто в 60 років при наявності загального стажу не менше 32 років.

26.04.21 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

27.04.21 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, виробництв, робіт, професій, посаді показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

На підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах позивач надав: трудова книжка НОМЕР_1 , пільгова довідка № УП8/71 від 16.06.2020, наказ №196 від 20.04.1999 "Об утверждении результатов аттестации рабочих мест по условиям труда", висновок експертизи № 05/10-417 від 24.05.2002, довідка № 8/72 від 16.06.2020, наказ № 473 від 19.09.2020, військовий квиток НОМЕР_2 , диплом про навчання НОМЕР_3 .

Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 05.08.2020 Головним управлінням була проведена перевірка обґрунтованість видачі зазначеної довідки (акт зустрічної перевірки від 05.08.2020 року № 6078).

В ході зустрічної перевірки спеціалістом Головного управління були дослідженні особові рахунки позивача, книги наказів, особові картки, штатний розпис, тощо за період роботи з 1984 року по 2005 року, та встановлено, що посада моториста, зазначена в пільговій довідці від 16.06.2020 року № УП8/71 не підтвердилась первинними документами.

За результатами розгляду заяви 25.06.2020 № 1026 ОСОБА_1 рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 19.08.2020 № 91 в призначенні пенсії за віком по Списку №2 відповідно статті 114 пункту 2 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо пенсійного забезпечення» відмовлено.

Зокрема, для призначення пенсії позивачем до ГУ ПФУ в Одеській області разом із заявою від 25.06.2020 надані наступні документи: трудова книжка НОМЕР_1 , пільгова довідка № УП8/71 від 16.06.2020, наказ №196 від 20.04.1999 "Об утверждении результатов аттестации рабочих мест по условиям труда", висновок експертизи № 05/10-417 від 24.05.2002, довідка № 8/72 від 16.06.2020, наказ № 473 від 19.09.2020, військовий квиток НОМЕР_2 , диплом про навчання НОМЕР_3 .

Зі змісту оскаржуваного рішення від 19.08.2020 № 91 вбачається, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на вказаних посадах з 10.07.1984 р. по 26.09.1984 р., з 24.12.1984 р. о 24.04.1985 р., з 18.02.1988 р. по 23.08.1991 р., з 13.10.1991 р. по 21.08.1992 р., з 19.06.1997 р. по 15.09.2003 р., з 24.11.2003 р. по 07.09.2004 р., з 09.11.2004 р. по 12.06.2005 р. з тих підстав, що робота моториста-матроса вважається роботою за сумісництвом. При цьому згідно Класифікатора професій ДК 003-95, затвердженого наказом Держстандарту України від 27.07.1995 № 257, наявні посади матрос і моторист, а посада моториста-матроса відсутня. Крім того, згідно наданого висновку експертизи, не вказано, що спеціальність моторист дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже за висновком пенсійного органу, права на призначення пенсії за віком за Списком № 2 відповідно до ст. 114 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» ОСОБА_1 не має. Право на пенсію за віком на загальних умовах позивач набуде в 60 років за наявності загального стажу не менше 32 років. Наразі загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 36 років 11 місяців 17 днів.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначене рішення необґрунтованим, а позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 : - з 01.09.1982 р. по 07.06.1984 р.- навчання в Ізмаїльському ТУ-9 - з 10.07.1984 р. по 26.09.1984 р. зарахований мотористом першого класуматросом другого класу суден портофлоту - з 24.12.1984 р. по 24.04.1985 р. - моторист першого класу матрос першого класу суден портофлоту - з 06.08.1987 р. по 18.02.1988 р. матрос першого класу суден портофлоту на теплоході «Євпаторія» - з 18.02.1988 р. по 29.04.2001 р.- переведений мотористом першого класу мотористом першого класу суден портофлоту на теплоході «Портовий 23» - з 29.04.2001 р. по 18.07.2001 р. переведений мотористом першого класу матросом першого класу на теплоході «Єреван» - з 18.07.2001 р. по 24.07.2018 р.- переведений мотористом першого класу матросом першого класу на теплоході «Московський 6» - з 24.07.2018 р. по 29.10.2018 р. присвоєно кваліфікацію електрика суднового першого класу - з 30.10.2018 р. по 21.11.2018 р.- прийнятий матросом пожежним першого класу збирача лояльних вод «Сборщик - 1» портового флоту оперативно-диспетчерської служби у порядку переведення - з 21.11.2018 р. по 01.10.2019 р. переведений матросом пожежним першого класу пожежно-рятувального судна «Смелий» портового флоту - з 01.10.2019 р. матрос пожежний першого класу пожежно-рятувального судна «Смелий» портового флоту.

Згідно особової картки працівника № 41665 та довідки № УП 8/77 від 13.07.2020 р. трудовий стаж підтверджує роботу позивача на наступних посадах: - 10.07.1984 по 26.09.1984 р. - моторист 2-го класу матрос 2 класу - 24.12.1984 по 24.04.1985 р.- моторист 1-го класу матрос 1 класу - 18.02.1988 по 23.08.1991 р. - 13.10.1991 по 21.08.1992 р. моторист 1-го класу матрос 1 класу т/х «Портовий 23» - 19.06.1997 по 15.09.2003 р. - 24.11.2003 по 07.09.2004 р. - 09.11.2004 по 12.06.2005 р. моторист 1-го класу матрос 1 класу т/х «Москва».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Основного Закону).

Питання пільгового пенсійного забезпечення окремих категорій працюючих врегульовано статтею 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі - Порядок) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки, посвідчення, характеристики, трудові договори та інші документи.

Тобто для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці до територіального органу Пенсійного фонду України необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену додатком 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. В такій довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, факт роботи на посадах, передбаченими Списком 2 виробництв, робіт, професій, посаді показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах підтверджуються (крім трудової книжки та особової картки працівника) довідкою Державного підприємства «Ренійський морський торговельного порт» № УП 8/73 від 16.06.2020.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 20 цього Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: - з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; - з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; - з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; - з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; - з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; - з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; - з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; - з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; - з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: - чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; - жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 91 від 19.08.2020 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, так як до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на вказаних посадах з 10.07.1984 р. по 26.09.1984 р., з 24.12.1984 р. о 24.04.1985 р., з 18.02.1988 р. по 23.08.1991 р., з 13.10.1991 р. по 21.08.1992 р., з 19.06.1997 р. по 15.09.2003 р., з 24.11.2003 р. по 07.09.2004 р., з 09.11.2004 р. по 12.06.2005 р., оскільки робота моториста-матроса вважається роботою на сумісних посадах.

Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За правилами застосування Списку №2, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31 грудня 1991 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01 січня 1992 року або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11 березня 1994 року, то застосовується Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11 березня 1994 року або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16 січня 2003 року, то застосовується Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Постановою Кабінету Міністрів від 16.01.2003 № 36 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Розділом XXVIII ( підрозділ «Морський і річковий флот») Списків №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1992 року №10, постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1962 року №162 та від 16.01.2003 року № 36 „Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", передбачені мотористи машинної команди суден службово - допоміжного флоту і суден портового флоту, що постійно працюють в акваторії порту.

Відповідно до вимог статті 105 Кодексу законів про працю України умови оплати праці при суміщенні професій (посад) і виконанні обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Так, відповідно до цієї статті працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Водночас, статтею 102-1 цього Кодексу передбачено, що умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Сумісництво передбачає виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. Питання роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій регулюються постановою Кабінету Міністрів України № 245 від 03 квітня 1993 року та Положенням про умови роботи за сумісництвом, затвердженим наказом Мінпраці, Мін`юсту та Мінфіну № 43 від 28 червня 1993 року. З працівником, який працює за сумісництвом, укладаються окремі трудові договори: за основною роботою і за сумісництвом. На відміну від сумісництва, додаткова робота у порядку суміщення професій (посад) провадиться працівниками за одним трудовим договором, на одному підприємстві, в установі, організації поряд з основною роботою і в межах установленої тривалості робочого дня.

При цьому, обмеження щодо призначення пенсії на пільгових умовах, вказані у пункті 9 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, стосуються лише сумісництва посад, а не їх суміщення. Отже, у відповідача відсутні підстави поширювати на позивача й дію пункту 9 Порядку.

В той же час, спірне рішення та відзив не містять відомостей щодо роботи позивача за сумісними роботами, професіями та посадами, тобто факт сумісництва в періодах роботи, які не зараховані пенсійним органом до спеціального стажу позивача. Відтак, висновок пенсійного органу не підтверджений належними та допустимими доказами, такими, зокрема, як наказ про прийняття на роботу за сумісництвом, оплата роботи за сумісництвом, записи в трудовій книжці щодо роботи за сумісництвом та інше.

Позивач фактично працював на посаді, яку включено до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1962 р. №162 (розділ ХХVІІІ). Чинним законодавством не передбачено заборону працювати на сумісних посадах.

З період роботи позивач за шкідливі умови праці отримував доплату до посадового окладу, додаткову відпустку, молоко, пральний порошок та інше, про що свідчить: - перелік професій та посад працівників порту, який є додатком до колективного договору № 5, 7, 17 - наказами № 196 від 20.04.1999 року, № 491 від 31.07.2008 р. «Про затвердження результатів атестації робочих місць по умовам праці», яким зафіксовано факт роботи на посаді з шкідливими умовами праці, довідкою № 8/77 від 13.07.2020 р., - висновок експертизи якості проведення атестації робочих місць від 24.05.2001 р. № 05/10-420, - акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкту від 08.06.2014 р., чим в сукупності підтверджується факт роботи в шкідливих умовах праці.

Факт роботи позивача на посадах, передбачених Списком 2 виробництв, робіт, професій, посаді показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, підтверджується довідкою Державного підприємства «Ренійський морський торговельний порт» № УП 8/73 від 16.06.2020 р. Отже позивач фактично працював у шкідливих і важких умовах праці 36 років 11 місяців 17 днів, що фактично не оспорюється відповідачем, та має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, у період з 10.07.1984 р. по 26.09.1984 р., з 24.12.1984 р. о 24.04.1985 р., з 18.02.1988 р. по 23.08.1991 р., з 13.10.1991 р. по 21.08.1992 р., з 19.06.1997 р. по 15.09.2003 р., з 24.11.2003 р. по 07.09.2004 р., з 09.11.2004 р. по 12.06.2005 р., по теперішній час позивач працює мотористом, матросом портового флоту у шкідливих умовах праці, продовжуючи отримувати додаткову відпустку, надбавку до окладу, спеціальний одяг.

З урахуванням зазначеного, посада, на якій позивач працював протягом спірних періодів, які відповідачем не враховані до пільгового стажу, передбачена Списками №2, які були чинні на період, коли позивач займав вказані посади, а також вказаний період роботи на відповідній посаді міститься запис в трудовій книжці позивача, тому суд вважає необґрунтованими посилання відповідача у відзиві на той факт, що посади моториста-матроса та матроса-моториста не передбачені Списком №2.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року N 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Згідно п. 4 Порядку проведення атестації та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації) визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до положень п. п. 8, 9 Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п. 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року по справі № 352/547/16-а.

В пункті 4.2 Порядку № 442 зазначається, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Таким чином, атестація робочих місць повинна була бути проведена на підприємстві вперше, згідно із Порядком та Методикою до 01.09.1997 року.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду від 25.09.2018 року по справі № 569/15635/16-а.

Тобто, обставина відсутності інформації щодо атестації робочих місць не може бути підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача у спірні періоди.

В той же час, в оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Одеській області від 19.08.2020 № 91 відсутні посилання на ненадання документів на підтвердження проведення атестації робочого місця в періоди роботи з 19.06.1997 по 15.09.2003, з 24.11.2003 по 07.09.2004, з 09.11.2004 по 12.06.2005, на чому наголошує відповідач у відзиві на позов.

Натомість, єдиною підставою для неврахування спірних періодів роботи позивача до спеціального стажу, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, зазначено те, що посада моториста-матроса Списком № 2 не передбачена, а також робота мотористом-матросом вважається роботою на сумісних посадах.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи відповідача про необхідність залишення позову без розгляду з підстав пропущення позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, зокрема через те, що позивач отримав копію спірного рішення у серпні 2020 р., так як згідно матеріалів позову, позивачем отримано копію спірного рішення 23.10.2020.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено) ; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

При цьому вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою, отже судовий збір за подання даного позову підлягав сплаті в розмірі 908 грн. У зв`язку із цим решта суми надмірно сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908 грн підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України (м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи на посаді моториста, матроса з 10.07.1984 р. по 26.09.1984 р., з 24.12.1984 р. о 24.04.1985 р., з 18.02.1988 р. по 23.08.1991 р., з 13.10.1991 р. по 21.08.1992 р., з 19.06.1997 р. по 15.09.2003 р., з 24.11.2003 р. по 07.09.2004 р., з 09.11.2004 р. по 12.06.2005 р. та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області № 91 від 19.08.2020 року «Про відмову у призначенні пенсії».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи на посаді моториста, матроса в Державному підприємстві «Ренійський морський торговельний порт» з 10.07.1984 р. по 26.09.1984 р., з 24.12.1984 р. о 24.04.1985 р., з 18.02.1988 р. по 23.08.1991 р., з 13.10.1991 р. по 21.08.1992 р., з 19.06.1997 р. по 15.09.2003 р., з 24.11.2003 р. по 07.09.2004 р., з 09.11.2004 р. по 12.06.2005 р., та призначити з 25.06.2020 року пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк