Справа № 580/4375/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4375/20 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непризначення, ненарахування та невиплати позивачам пенсії у зв`язку із втратою годувальника за період з ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачам пенсії у зв`язку із втратою годувальника з дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 із розрахунку на двох (по 50% призначеної пенсії на кожного).

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що всупереч вимог законодавства, відповідач почав виплату пенсії не з часу смерті годувальника, а з більш пізнього часу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 р. позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пенсії у зв`язку із втратою годувальника з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пенсію у зв`язку із втратою годувальника з ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% призначеної пенсії на кожного та здійснити виплату такої пенсії з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із неповним з`ясуванням обставин справи та порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 28.04.2021.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно із свідоцтвом від 23.08.1994 серії НОМЕР_1 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб.

Свідоцтвом про народження від 21.01.2001 серії НОМЕР_2 підтверджено, що вказані особи є батьками ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.06.2020 серії НОМЕР_3 .

На підставі заяви ОСОБА_2 від 09.07.2020, її переведено на пенсію по втраті годувальника, що становить 6759,97 грн.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 20.07.2020, їй виділено з 01.08.2020 частку пенсії по втраті годувальника, що становить 6759,97 грн.

На звернення ОСОБА_2 щодо підстав призначення та виплати пенсії, відповідач листом від 10.09.2020 № 5192-5488/К-02/8-2300/20 повідомив про вищевказані обставини.

Не погоджуючись із часом призначення пенсії по втраті годувальника позивачі звернулись в суд з позовом за захистом своїх прав, адже вважають що вчасно подали відповідні заяви, а тому, мають право на призначення та виплати пенсії по втраті годувальника саме з дати смерті годувальника.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. Тобто, відповідач мав нарахувати та виплатити позивачам пенсію у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 1/2 частини 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника саме з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 з 2011 року отримує пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, тобто, саме з дати подання заяви про переведення її на інший вид пенсії - по втраті годувальника, вона має нараховуватись та виплачуватись. Надалі, до відповідача звернулась дочка ОСОБА_2 із заявою про виділення частки пенсії, а тому, вказані заяви були опрацьовані в тій послідовності, в якій вони були подані, спочатку було здійснено переведення на інший вид пенсії з дня подання заяви, а потім виділено частку пенсії (з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі по тексту також - Закон № 1058), пенсія у зв`язку з втратою годувальника є одним із видів пенсійних виплат в солідарній системі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 36 Закону № 1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно норм, визначених у п. п. 1, 2 ч 2 ст. 26 Закону № 1058, непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

З урахуванням наведених норм, а також беручи до уваги фактичні обставини справи, слідує, що позивачі мають право на отримання пенсії по втраті годувальника, однак, ключовим у вирішенні вказаного спору є саме дата, з якої їм вказана пенсії має бути нарахована - з дати, наступної за днем смерті годувальника, чи з дати подання заяви про переведення з одного виду пенсії на інший та виділення частки пенсії (з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки) відповідно.

Так, згідно ч. 1 ст. 38 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

На всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія. На вимогу члена сім`ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Тобто, у даному випадку, визначальним є те, що позивачі звернулись до пенсійного органу із заявами у строк, що дає їм право на призначення пенсії по втраті годувальника саме з дня, що настає за днем смерті годувальника, а дата заяви про переведення з іншого виду пенсії та заяви про виділення частки не ключовим, адже з поданням заяви про переведення з іншого виду пенсії на пенсію по втраті годувальника особа реалізує власне волевиявлення, проте призначення такого виду пенсії має відбутись саме з моменту набуття права на такий вид пенсії, з урахуванням перерахунку розміру такої з урахуванням проведених виплат по іншому виду пенсії. Так само і з поданням заяви про виділення частки, з якою реалізується лише право особи отримувати свою частку пенсії особисто, проте не впливає на дату, з якої особа набуває право на отримання такої пенсії.

Однак, відповідач, всупереч вимогам статей 45 та 39 Закону № 1058, не призначив позивачам пенсію з наступного дня після смерті годувальника - ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча заяву про призначення такої пенсії позивачі подали своєчасно - в межах 12 місяців з дня смерті годувальника, на що, цілком обґрунтовано звернув увагу і суд першої інстанції. Також, правильними є і висновки суду першої інстанції про те, що процедурі розгляду заяви про виділення частки в пенсії мало передувати рішення відповідача про призначення такої пенсії на всіх утриманців - з ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже, відповідач мав нарахувати та виплатити відповідачам пенсію у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 1/2 частини 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника з ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до норм ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зважаючи на обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, з правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні та не є підставою для його скасування/зміни.

Колегія суддів вирішила, згідно ст. 316 КАС України, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко