Справа № 420/3561/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3561/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

Розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву представника позивача про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) про визнання протиправною та скасування постанови від 01.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64657476 та стягнення витрат на професійну правничу допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться ця справа.

Ухвалою від 15 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) про визнання протиправною та скасування постанови від 01.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64657476, та зупинено провадження до одержання матеріалів виконавчого провадження.

До суду 19 березня 2021 року (вхід. № 13926/21) за підписом представника позивача адвоката А.П. Руссу надійшла заява клопотання про відмову від позову та закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що постановою відповідача від 17.03.2021 року було самостійно скасовано оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження.

Також до суду 19.03.2021 року від представника позивача надійшла заява з проханням у відповідності до ст. 140, 143 КАС України здійснити розподіл судових витрат (вирішити питання розподілу судових витрат), у тому числі витрат на правову допомогу у зв`язку з відмовою позивача від позову внаслідок задоволення позову відповідачем після подання позовної заяви.

Також до суду 19 березня 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи докази розміру судових витрат та 24 березня 2021 року надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказу розміру судових витрат, а саме розрахункову квитанцію №1 від 19.03.2021 року

На відкрите судове засідання представники сторін не заявилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце призначення судового засідання, про що свідчать звіти про надсилання судової повістки електронною поштою. До суду 22 березня 2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача про причини нез`явлення суд не повідомив, відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 26 квітня 201 року поновлено провадження у справі.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 26 квітня 2021 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача про відмову від позову належить задоволенню та провадження у справі має бути закрито, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з даним позовом слугувала постанова про відкриття виконавчого провадження, яку відповідно до постанови про скасування процесуального документу від 17.03.2021 року скасовано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відмова від позову не суперечить закону, заява подана особою, яка має належні повноваження, згідно з ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1029280 від 10.03.2021 року права адвоката ОСОБА_2 не обмежуються, а тому суд доходить висновку щодо прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі.

Щодо заяви позивача про розподіл судових витрат відповідно до ст. ст. 140, 143 КАС України, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 140 КАС України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

З огляду на те, що матеріалами справи встановлено, що позивач відмовився від позову у зв`язку з скасуванням оскаржуваної постанови державним виконавцям після відкриття провадження у справі, суд доходить висновку, що у цій справі ст. 140 КАС України належить застосуванню.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 березня 2021року між адвокатом Руссу А.П. та ОСОБА_3 укладено договір №40, відповідно до п.1. клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати клієнтові професійну правничу допомогу по представництву інтересів в Одеському оружному адміністративному суді та іншу правничу допомогу щодо оскарження постанови Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ від 01.03.2021 № 64657476 про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно п.2 цього договору, в межах наведеної послуги Адвокат зобов`язується надати наступний обсяг послуг та робіт:

Послуга № 1 здійснення побачення з клієнтом і збір доказів, необхідних для підготовки позовної заяви 6 годин. В межах наданої послуги адвокат зобов`язується здійснити наступне.

Провести побачення з клієнтом в ході якого адвокатом здійснити:

- детально з`ясувати обставини справи, інформацію про докази, як наявні у клієнта так і відомі йому, у тому числі ознайомитися з первісним матеріалом клієнта;

- узгодити повноваження адвоката по представництву інтересів клієнта;

- укласти з клієнтом договір про надання правничої допомоги.

- Безпосередньо дослідити докази в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі, Єдиному реєстрі боржників, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сайт Департаменту патрульної поліції України тощо.

- Вивчити та проаналізувати вищенаведені докази та обставини на предмет релевантності, належності, допустимості та ступеню ймовірного доказового значення.

- Виявити обставини, що можуть бути виправдальними для клієнта.

Провести друге побачення з клієнтом в ході якого було узгодити з ним правову позицію по справі.

Усі вищенаведені обставини, документи та докази зазначити в позові на підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги тощо.

Послуга № 2 - підготовка позову щодо оскарження в суді вищенаведеної постанови державного виконавця - 8 годин.

В межах наведеної послуги Адвокат зобов`язується здійснити наступне.

Провести дослідження джерел інформації щодо загальних правил відкриття виконавчих проваджень, правил відкриття виконавчих проваджень за постановами поліції (за правопорушення які зафіксовані в автоматичному режимі), правил закриття виконавчих проваджень тощо.

Вищенаведене дослідження провести за наступними етапами:

- формулювання тем дослідження,

- пошук джерел інформації та літератури,

- опрацювання матеріалів дослідження (аналіз та узагальнення).

З метою пошуку джерел та збору інформації за вищенаведеними темами використовувати бібліотечні ресурси та глобальну інформаційну мережа - інтернет (так звані інтернет дослідження).

Нормами з наведених Законів обґрунтувати доводи та вимоги даного позову.

На підставі результатів дослідження скласти позов щодо оскарження спірного рішення позивачем.

Підготувати додатки та примірники позовної заяви й доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі тощо.

Здати наведений позов з додатками до суду.

Усього Адвокат зобов`язується витратити на вищенаведений обсяг послуг 14 годин свого часу.

Пунктом 4 цього Договору передбачено, що гонорар (винагорода) Адвоката обчислюється за погодинною оплатою. Ціна (плата) виконаних робіт та наданих послуг (погодинна ставка) за один час роботи Адвоката є 1000 (тисяча) гривень. Адвокат витрачає на обсяг послуг, що передбачений умовами цього договору, 14 годин свого часу. Загальний розмір гонорару - винагороди (витрат на професійну правничу допомогу) за даним договором є 14000 грн. Клієнт зобов`язаний сплатити загальний розмір гонорара (14000 гривень) у повному обсязі після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції щодо оскарження вищенаведеної постанови виконавчої служби.

Відповідно до п. 5 цього Договору, після надання Адвокатом Клієнту професійної правничої допомоги, що передбачена даним договором, складається акт прийому-передачі виконаних робіт та наданих послуг, який є належним, допустимим та достатнім доказом факту виконання в повному обсязі зазначених робіт Адвокатом та прийняття їх Клієнтом.

Також, суд встановив, що 10 березня 2021 року Адвокатом ОСОБА_2 (виконавець послуг) та ОСОБА_1 складено акт прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги:

Послуга № 1 - здійснення побачення з клієнтом і збір доказів, необхідних для підготовки позовної заяви - 6 годин.

В межах наведеної послуги було здійснено наступне.

Проведено побачення з клієнтом в ході якого адвокатом було:

- детально з`ясовано обставини справи, інформацію про докази, як наявні у клієнта так і відомі йому, у тому числі ознайомлення з первісним матеріалом клієнта;

-узгоджено повноваження адвоката по представництву інтересів клієнта;

- укладено з клієнтом договір про надання правничої допомоги.

Безпосередньо досліджено докази в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі, Єдиному реєстрі боржників, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сайті Департаменту патрульної поліції України в ході якого встановлено факт неправомірності закінчення виконавчого провадження.

Вивчено та проаналізовано вищенаведені докази на предмет релевантносгі, належності, допустимості та ступеню ймовірного доказового значення.

Виявлено обставини, що можуть бути виправдальними для клієнта: а саме те, що передбачених Законом підстав для відкриття виконавчого провадження не мається чим суттєво порушуються права клієнта.

Проведено друге побачення з клієнтом в ході якого було узгоджено з ним правову позицію по справі.

Усі вищенаведені обставини, документи та докази зазначені в позові на підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги тощо.

Послуга № 2 - підготовка позову щодо оскарження в суді вищенаведеної постанови державного виконавця - 8 годин.

В межах наведеної послуги було проведено дослідження джерел інформації щодо загальних правил відкриття виконавчих проваджень, правил відкриття виконавчих проваджень за постановами поліції (за правопорушення які зафіксовані в автоматичному режимі), правил закінчення виконавчих проваджень тощо.

Вищенаведене дослідження було проведено за наступними етапами:

- формулювання тем дослідження,

- пошук джерел інформації та літератури,

- опрацювання матеріалів дослідження (аналіз та узагальнення).

Безпосередньо на підставі вищенаведеного дослідження було написано позовну заяву у вищенаведеній справі.

Темами зазначеного дослідження було: "Види виконавчих документів, їх форма та зміст", "Вимоги до виконавчих документів", "Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання", "Правила набрання законної сили виконавчими документами, "Порядок направлення виконавчих документів до виконання", "Обов`язки виконавця у разі пред`явлення до виконання документа, який не відповідає вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", "Правила закінчення виконавчих проваджень" тощо.

и "Про виконавче провадження", "Правила закінчення виконавчих проваджень" тощо.

З метою пошуку джерел та збору інформації за вищенаведеними темами використовувалися бібліотечні ресурси та глобальна інформаційна мережа - інтернет (так звані інтернет дослідження).

Для вищенаведених досліджень в мережі інтернет використовувалися пошукові системи: Google, Bing, Yahoo, Baidu, DuckDuckGo, Naver та AskJeeves

Також, використовувалися наступні каталоги законодавства: законодавство України -офіційнийвебпортал парламенту України (https://www.rada.gov.ua/); Ліга - Закон (https://ligazakon.net/); Аналітично..- правова система ZakonOnline (https://zakononline.com.ua/).

Використовувався Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі; Автоматизована система виконавчих проваджень, Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки дорожнього' руху зафіксованих в автоматичному режимі, Єдиний реєстр боржників, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сайт Департаменту патрульної поліції України.

Для пошуку практики використовувався Єдиний державний реєстр судових рішень.

Було опрацьовано наступний нормативний матеріал: Кодекс України про адміністративні правопорушення; Кодекс адміністративного судочинства України; Закон "Про виконавче провадження", Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руз^, зафіксовані в автоматичному режимі тощо.

Нормами з наведених Законів обґрунтовано доводи та вимоги даного позову.

На підставі результатів вищенаведеного дослідження було безпосередньо складено позов щодо оскарження спірного рішення позивачем.

Підготовлено додатки та примірники позовної заяви й доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі тощо.

Здано наведений позов з додатками до суду.

Складено Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у даній справі.

Виконані згідно з умовами зазначеного вище Договору і Додатковою угодою та передано виконавцем послуг отримувачу послуг та прийнято отримувачем послуг від виконавця послуг у повному обсязі.

Також 10 березня 2021 складено та підписано клієнтом та адвокатом рахунок на оплату за виконані роботи (надані послуги), в якому наведений аналогічний перелік наданих послуг (робіт).

Також суду надано розрахункова квитанція № 1 від 19 березня 2021 року, на підтвердження оплати послуг передбачених договором про надання професійної правничої допомоги № 40 від 02.03.2021 року на суму 14 000 грн.

З огляду на те, що згідно з позиції Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.04.2020 року по справі №. 727/4597/19, «…адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.», суд доходить висновку, що надана представником позивача розрахункова квитанція № 1 від 19 березня 2021 року, на підтвердження оплати послуг передбачених договором про надання професійної правничої допомоги № 40 від 02.03.2021 року на суму 14 000 грн. є належним доказом щодо здійснення оплати за надані адвокатом послуги.

Щодо обсягу наданих послуг суд зазначає таке.

Згідно з наданого суду детального опису робіт (наданих послуг), акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), рахунку на оплату за виконані роботи (надані послуги) та розрахункової квитанції, адвокатом було надано клієнту послуги: № 1 здійснення побачення з клієнтом і збір доказів, необхідних для підготовки позовної заяви 6 годин; № 2 підготовка позову щодо оскарження в суді постанови державного виконавця 8 години.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку, що вказана справа не відноситься до категорії складних, вивчення законодавчої бази та формування правової позиції для підготовки позову не потребували багато часу. Також суд враховує обсяг підготовленого позову та вивчених документів, для його підготовки, який є невеликим.

Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Оцінивши наведений акт прийому-передачі наданих юридичних послуг та інші документи, з урахуванням категорії даної справи, конкретних обставин у цій справі, суд доходить висновку, що наведені у цьому опису витрати на проведену роботу не є неминучими та фактичними, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, суд звертає увагу, що надання таких послуг має бути необхідним.

Суд вважає, що витрачений адвокатом час на побачення з клієнтом і збір документів, необхідних для підготовки позовної заяви 6 годин є завищеним та не є неминучим, оскільки такі види робіт мають виконуватись для досягнення кінцевого результату написання позовної заяви, і відповідно, цим видом надання послуг мають бути охоплені.

Тому, суд доходить висновку, що не належать стягненню витрати на послугу № 1 здійснення побачення з клієнтом і збір доказів, необхідних для підготовки позовної заяви 6 годин.

Щодо надання послуги № 2 підготовка позову щодо оскарження в суді постанови державного виконавця 8 години, суд вважає, що ці витрати є неминучими, але завищеними.

З урахуванням конкретних обставин у цій справі, категорії справи, об`єму складеного позову, та поданих документів до нього, суд вважає, що розумним часом на підготовку позову з додатками є 2 годин, отже фактичними та неминучими, та співмірними позовним вимогам, складності справи будуть витрати в сумі 2000 грн.

Щодо розподілу судових витрат сплаченого судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 КАС України, у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі відмови від позову до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків, сплаченого при поданні позову.

Таким чином наведеними нормами права передбачений окремий порядок розподілу судового збору у разі відмови від позову.

З огляду на те, що позивач відмовився від позову до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з добровільним виконанням відповідачем вимог позивача після відкриття провадження у справі, суд вважає, що необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 454 грн. згідно з квитанції про сплату № 52733 від 08.03.2021 року, а решт сплаченого судового збору стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 142, 238,243,256, 287, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про відмову від позову,- прийняти.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) про визнання протиправною та скасування постанови від 01.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64657476, - закрити.

Повернути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету України через Управління державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (, розташоване за адресою: вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) 50% сплаченого судового збору в сумі 454, 00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) згідно з квитанції про сплату № 52733 від 08.03.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454, 00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

В інший частині заяви про розподіл судових витрат, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням п.п. 15.5. п.15. ч.1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко