Справа № 360/3813/20
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року справа №360/3813/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року (повний текст складено 22 грудня 2020 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/3813/20 (суддя І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 ( далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач, ГУНП в Луганській області), в якій позивач просив: визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо направлення заяви та подання про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, необхідні документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач з 30.04.1999 по 12.05.2020 проходив службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції та звільнився за власним бажанням. В період проходження служби позивач займав посади, які надають право обчислення вислуги років на пільгових умовах.

22.05.2020 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Луганській області із заявою, в якій просив надати завірену копію послужного списку та розрахунку вислуги років, у тому числі у пільговому обчисленні, а також просив Відповідача направити до органів Пенсійного фонду України матеріали для призначення мені пенсії за вислугу років.

Відповідач листом від 16.06.2020 за № 7383/111/58/05-2020 відмовив у направленні до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення пенсії за вислугу років, оскільки вважає, що вислуга років позивача у календарному обчисленні складає 22 роки 06 місяців 26 днів, для призначення пенсії необхідний стаж - 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

На думку позивача, ГУНП в Луганській області зовсім не врахував його стаж роботи на посадах, який надає право для обчислення пільгового стажу, з урахуванням якого вислуга років складає більше 24 років та 6 місяців, тому вважає відмову відповідача щодо направлення заяви та подання про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення пенсії за вислугу років протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 360/3813/20 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо направлення заяви та подання про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, необхідні документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що календарний рік - це проміжок часу від першого до останнього дня того чи іншого року по календарю; рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Крім того відповідачем зазначено, що законодавець у назві статті 17 Закону № 2262- ХІІ використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії. Однак, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії.

Як вбачається з наказу ГУНП в Луганській області від 30.04.2020 № 406 о/с, вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні становить 22 роки 06 місяців 26 днів.

Таким чином, на думку відповідача, наявної у позивача вислуги років не достатньо для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 15.03.1999 по 12.05.2020 проходив службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції та займав посади, які надають право обчислення вислуги років на пільгових умовах (арк. спр. 24-29, 55-61).

Згідно витягу з наказу ГУНП в Луганській області від 30.04.2020 № 406 о/с відповідно до Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби підполковника поліції ОСОБА_1 (0115888), старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням), з 12.05.2020, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 22 роки 06 місяців 26 днів (у тому числі час навчання 01 рік 04 місяці 29 днів), у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 09 років 07 місяців 05 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає: 22 роки, встановивши відсоток премії за травень 2020 року 38,44 %, сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 2207,50 грн (арк. спр. 54).

22.05.2020 позивач звернувся до ГУНП в Луганській області із заявою, в якій просив надати завірену копію послужного списку та розрахунку вислуги років, у тому числі у пільговому обчисленні, а також просив направити до органів Пенсійного фонду України матеріали для призначення пенсії за вислугу років (арк. спр. 23, 53).

Листом від 16.06.2020 № 7383/111/58/05-2020 ГУНП в Луганській області відмовив у направленні до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки вважає, що вислуга років позивача у календарному обчисленні складає 22 роки 06 місяців 26 днів, для призначення пенсії необхідний стаж - 24 календарних роки та 6 місяців і більше (арк. спр. 21-22, 52).

Закон № 2262 визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до пункту б статті 12 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, серед інших, мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно за статтею 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до статті 17 Закону № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років, серед інших, для призначення пенсії зараховуються:

б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

В силу положень статті 17-1 вказаного Закону порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

Згідно зі статтею 17-2 Закону № 2262-ХІІ обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Судом встановлено, що відповідач на підставі послужного списку позивача сам визначив пільгові умови призначення пенсії та обчислив вислугу років ОСОБА_1 в таких умовах, яка дорівнює 09 років 07 місяців 05 днів, як зазначив відповідач без урахування календарної вислуги.

Таким чином, обставини того, що позивач має визначену вислугу - 09 років 07 місяців 05 днів, обчислену за періоди проходження ним служби, що обумовило розрахунок вказаного періоду на пільгових умовах, визнаються учасниками справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, у зв`язку з чим ці обставини в силу положень статті 78 КАС України не підлягають доказуванню.

Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач сам добровільно виконав положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.

Статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ прямо визначено, що Кабінетом Міністрів України регулюються два взаємопов`язаних моменти:

1) порядок обчислення вислуги років

2) визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Як Законом № 2262-ХІІ, так і Постановою № 393 не визначено та не передбачено таких понять як пільгове обчислення вислуги років або пільгова пенсія, або пільгова вислуга років, або загальна вислуга років.

Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме за вислугу років.

Стаття 17-1 Закону № 2262-ХІІ також регулює питання обчислення саме вислуги років, однак за наявності у конкретної особи певних умов при проходженні служби, які обумовлюють застосування пільг при призначенні пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ.

В свою чергу, згідно Постанови № 393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.

Як зазначено самим відповідачем, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) вислуга років на день звільнення ОСОБА_1 складає 09 років 07 місяців 05 днів. Тобто, відповідач застосував пільгові умови та визначив саме календарну вислугу - 09 років 07 місяців 05 днів, оскільки календарний рік передбачає наявність певної кількості діб (365 діб у невисокосні роки та 366 діб у високосні роки).

Питання призначення пенсій за вислугу років врегульовані Розділом II Закону № 2262-ХІІ - ПЕНСІЇ ЗА ВИСЛУГУ РОКІВ.

Суд зазначає, що жодною нормою Розділу II Закону № 2262-ХІІ не передбачено призначення пенсії за умови наявності календарної вислуги та вислуги у пільговому обчисленні.

Відповідач не навів законодавчо визначених обставин застосування саме пільгових умов окремо від календарної форми визначення вислуги років.

Враховуючи вище викладене, період часу 09 років 07 місяців 05 днів є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку ст. ст. 12, 17 та 17-1 Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 22 роки 06 місяців 26 днів.

Позивач на дату звільнення 12.05.2020 мав вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше (22 роки 06 місяців 26 днів + 09 років 07 місяців 05 днів).

Судом досліджені наявні докази, які були у розпорядженні відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення, та встановлена наявність правових підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у порядку пункту а статті 12 Закону № 2262-XII (наявність на день звільнення вислуги 24 календарних роки та 6 місяців і більше).

Посилання відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 року у справі № 537/1980/16-а є незмістовним, оскільки по вказаній справі суди першої та апеляційної інстанції не дослідили чи правомірно відповідач управління МВС України встановило відсутність правових підстав для призначення особі пенсії за вислугу років, оскільки лист УМВС України в Полтавській області від 09 лютого 2016 року не був предметом дослідження в судах першої та апеляційної інстанцій.

Натомість, по даній справі судом першої інстанції відповідь відповідача досліджена, з`ясована правова природа правовідносин та встановлена наявність підстав для призначення пенсії позивачу станом на день його звільнення.

Посилання відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог на висновки, викладені у постанові від 22.07.2020 у справі № 520/5960/19 є незмістовним, оскільки по вказаній справі предметом спору був час навчання позивача перед службою в органах внутрішніх справ, що є відмінним від предмета спору по даній справі.

Посилання відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 200/9829/18, від 16.07.2020 у справі № 0540/5283/18, від 10.09.2020 у справі № 620/2765/17 є незмістовним, оскільки по даним справам суди першої та апеляційної інстанцій не робили висновків, яких дійшов суд по даній адміністративній справі. Відповідно, Верховний Суд не формулював з цього приводу висновків.

Позиція представника відповідача стосовно того, що приписи пункту 3 Постанови № 393 суперечать приписам пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ, є необґрунтованою, оскільки конкретних ознак суперечностей не зазначено. Натомість, суд зазначає, що Постанова № 393 прийнята відповідно до положень ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ, визначає порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та ніяким чином не суперечить приписам пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Пункт 3 постанови КМУ № 393 не містить положень щодо розмежування періоду фактично відпрацьованого часу, який вимірюється в календарних роках, місяцях та днях, від періоду часу, який розраховується за наявності пільгових умов, та також вимірюється в календарних роках, місяцях та днях.

При даних правовідносинах слід враховувати дотримання принципу правової визначеності, відповідно до якого норми законодавства повинні забезпечувати конкретну визначеність та остаточність, захищати осіб, які мають право на пенсію за вислугою років, від множинного трактування обчислення стажу з боку органів, які приймають рішення щодо призначення пенсії.

З урахуванням вище зазначених обставин, по даній справі у суду відсутні підстави для застосування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 по справі № 295/6301/17 стосовно неможливості зарахування у загальну вислугу років періодів часу вислуги, обчисленої на пільгових умовах, оскільки норми Закону № 2262-ХІІ зовсім не містять розмежування календарних періодів часу, які були фактично відпрацьовані певною особою, від періодів часу, обчислених на пільгових умовах.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

Вищезазначений висновок узгоджується з актуальною правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.03.2021 по справі № 805/3923/18-а.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 360/3813/20 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 360/3813/20 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко