Справа № 200/2009/21-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

30 квітня 2021 р. Справа №200/2009/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , яка поданий представником ОСОБА_2 , з вимогами до військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною бездіяльність щодо не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення період з 1 березня 2018 року по 24 травня 2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4258,75 грн. відповідно до абз. 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

- зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4258,75 грн. за період з 1 березня 2018 року по 24 травня 2019 року включно відповідно до абз. 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , при цьому нарахування грошового забезпечення у період з 1 грудня 2015 року по 24 травня 2019 року відповідачем здійснювалось не в повному обсязі. Так, не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку із зростанням споживчих цін та є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. В частині визначення базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення, позивач, з посиланням на практику Верховного Суду по справі №200/9297/19-а, вказав, що з серпня по грудень 2015 року при розрахунку індексації грошового забезпечення має застосовуватися базовий місяць прийняття на службу серпень 2015 року, а з 1 грудня 2015 року базовий місяць січень 2008 року, відповідно до п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення №1078.

Відповідач позов не визнав, 30 березня 2021 року подав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, відповідач надав заяву про залишення адміністративного позову без розгляду, в якій зазначив, що відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. При цьому остаточний розрахунок з позивачем було проведено на момент його виключення зі списків військової частини, а саме 24 травня 2019 року, і саме з цього моменту позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав. З посиланням на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19 просив залишити позов без розгляду.

Розглянувши клопотання відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

При цьому суд вважає помилковими посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19, оскільки в означеній справі спірним питанням було стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, суд вважає, що підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , - відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв