Справа № 420/12299/20
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Грачук В.С.

За участю сторін:

Позивача: не з`явилась

Представника відповідача: не з`явився

Представників 3-іх осіб : не з`явились

розглянувши у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Березівська міська рада Одеської області, про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляю самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Гуляївська сільська рада Березівського району Одеської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним дії Відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 3,2574 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ) за кадастровим номером :01:001:0974 від 16.09.2019 року;

- визнати протиправним дії Відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 2,8249 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ) за кадастровим номером :01:001:0975 від 16.09.2019 року;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 3,2574га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ) за кадастровим номером :01:001:0974 від 16.09.2019 року;

- скасувати державну реєстрацію державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 2,8249га (масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 ) за кадастровим номером :01:001:0975 від 16.09.2019 року;

- зобов`язати Відділ у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області вчинити державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 3,2574 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ), якій відповідає кадастровий номер :01:001:0974 на підставі заяви ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Відділ у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області вчинити державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 2,8249 га (масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 ), якій відповідає кадастровий номер :01:001:0975 на підставі заяви ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Гуляївської сільської ради народних депутатів Березівського району Одеської області від 27.12.2001 року №152 ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,08 га на території Гуляївської сільської ради, масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 , та масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії ІV-ОД №020426 від 08.07.2002 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 25.11.2019 року по справі №494/808/19 було встановлено факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також встановлено факт належності ОСОБА_2 державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №020426 від 08.07.2002 року, на ділянку площею 6,08 га на території Гуляївської сільської ради, масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 , масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення Гуляївської сільської ради народних депутатів Березівського району Одеської області від 27.12.2001 року №152, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

З метою присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 та масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 ) позивач замовила у землевпорядної організації виготовлення технічної документації зі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Землевпорядною організацією було виконано геодезичні роботи і розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки загальною площею 3,2574 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ), якій відповідає кадастровий номер :01:001:0974, та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки загальною площею 2,8249га (масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 ), якій відповідає кадастровий номер :01:001:0975.

В подальшому задля державної реєстрації вищезазначених земельних ділянок позивач звернулась до Відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із відповідними заявами.

Водночас у державній реєстрації земельної ділянки площею 3,2574 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ), якій відповідає кадастровий номер :01:001:0974, та у державній реєстрації земельної ділянки площею 2,8249 га (масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 ), якій відповідає кадастровий номер :01:001:0975 позивачу було відмовлено, і листом від 03.03.2020 року №221/164-20 повідомлено, що в Державному земельному кадастрі значаться відомості щодо реєстрації права власності та права оренди на земельні ділянки, зареєстровані реєстратором речового права.

Так згідно витягів з Державного земельного кадастру земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:0974 та :01:001:0975 було зареєстровано 16.09.2019 року як комунальну власність на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 08.08.2019 року.

З огляду на зазначене 05.06.2020 року ОСОБА_1 звернулась до відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявами про внесення відомостей (зміни) до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №020426 від 08.07.2002 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 , на підставі технічної документації.

Разом з тим, державним кадастровим реєстратором відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Ткаченко С.Л. позивачу у внесенні змін до відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки площею 3,2574 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ), якій відповідає кадастровий номер :01:001:0974 та про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,8249 га (масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 ), якій відповідає кадастровий номер :01:001:0975, було відмовлено.

Позивач вважає дії Відділу у Берегівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 3,2574 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ) за кадастровим номером :01:001:0974 від 16.09.2019 року та земельної ділянки загальною площею 2,8249 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ) за кадастровим номером :01:001:0975 від 16.09.2019 року, як комунальної власності на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 08.08.2019 року протиправними та просить суд в адміністративному позові (а.с. 1-6, 55-60) скасувати такі державні реєстрації, оскільки це позбавляє її права вступити у право власності на такі земельні ділянки на законних підставах.

Ухвалою суду від 23.12.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 22.02.2021 року подальший розгляд справи було вирішено проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання та викликом до нього сторін.

22.03.2021 року у зв`язку із отримання судом відомостей щодо припинення юридичної особи Гуляївської сільської ради у Березівському районі Одеської області () Одеським окружним адміністративним судом в порядку, передбаченому ст. 243 ч.7 КАС України, в підготовчому судовому засіданні було винесено ухвалу, із занесенням її до протоколу судового засідання про заміну третьої особи у справі - Гуляївської сільської ради у Березівському районі Одеської області () на її правонаступника - Березівську міську раду Одеської області (код ЄДРПОУ 04056842), юридична адреса: площа Генерала Плієва, будинок 9, м.Березівка, Одеської області, поштовий індекс 67300.

У підготовчі судові засідання 22.03.2021 року та 27.04.2021 року учасники справи не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 103-104).

Відділ у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відзиву на адміністративний позов до суду не надав. Водночас 26.04.2021 року відповідачем на запит суду 31.03.2021 року було надано письмові пояснення, в яких зазначено, що спірні земельні ділянки зареєстровані, кадастрові номера визначено та право комунальної власності на відповідну земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 136-137).

27.01.2021 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області було надано пояснення третьої особи по суті спірних правовідносин (а.с. 70-73) та зазначено, що скасування державної реєстрації земельної ділянки чітко передбачено в ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Так, державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Судом у справі №420/12299/20 встановлені наступні обставини.

Рішенням Гуляївської сільської ради народних депутатів Берегівського району Одеської області від 27.12.2001 року №152 ОСОБА_2 було передано на території Гуляївської сільської ради у приватну власність земельну ділянку площею 6,08 га, (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 , та масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії ІV-ОД №020426 від 08.07.2002 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 9-10).

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 25.11.2019 року по справі №494/808/19 був встановлений факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановлено факт належності ОСОБА_2 державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №020426 від 08.07.2002 року, на ділянку площею 6,08 га на території Гуляївської сільської ради, масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 , масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення Гуляївської сільської ради народних депутатів Березівського району Одеської області від 27.12.2001 року №152, виданого на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 11-12).

27.02.2020 року ОСОБА_1 з метою виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж вищезазначеної земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходилась у приватній власності ОСОБА_2 , звернулась до землевпорядної організації ФОП « ОСОБА_3 » із відповідною заявою (а.с. 15, 26).

На підставі вищезазначеного землевпорядною організацією ФОП « ОСОБА_3 » було виконано геодезичні роботи і розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 відповідно до якої масиву № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 (загальною площею 3,2574 га) присвоєно кадастровий номер - :01:001:0974, а масиву № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 (загальною площею 2,8249 га) присвоєно кадастровий номер -:01:001:0975 (а.с. 13-35).

В подальшому, задля державної реєстрації вищезазначених земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, позивач звернулась до відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із відповідними заявами.

Листом від 03.03.2020 року №221/164-20 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що у Державному земельному кадастрі значаться відомості щодо реєстрації права власності та права оренди на земельні ділянки, зареєстровані реєстратором речового права. З огляду на зазначене Відділ не має змоги внести зміни до Державного земельного кадастру щодо форми власності земельної ділянки та власника земельної ділянки (а.с. 36).

Так, згідно витягів з Державного земельного кадастру земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:0974 та :01:001:0975, 16.09.2019 року було зареєстровано як комунальну власність на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 08.08.2019 року (а.с.37-38; 39-40).

З огляду на зазначене 05.06.2020 року ОСОБА_1 звернулась до відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявами про внесення відомостей (зміни) до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок на підставі технічної документації.

Разом з тим, державним кадастровим реєстратором відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Ткаченко С.Л. рішеннями №РВ-020 та №РВ-020 від 05.06.2020 року позивачу було відмовлено у внесенні змін до відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки площею 3,2574 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ), якій відповідає кадастровий номер :01:001:0974 та земельної ділянки площею 2,8249га (масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 ), якій відповідає кадастровий номер :01:001:0975 (а.с. 41-46).

Позивач вважає дії Відділу у Берегівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 3,2574 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ) за кадастровим номером :01:001:0974 від 16.09.2019 року та земельної ділянки загальною площею 2,8249 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ) за кадастровим номером :01:001:0975 від 16.09.2019 року, як комунальної власності, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 08.08.2019 року протиправними, а тому звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд скасувати такі державні реєстрації, оскільки це позбавляє її права вступити у право власності на земельні ділянки на законних підставах та зареєструвати такі земельні ділянки на своє ім`я.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду (ч. 3 ст. 19 КАС України).

Таким чином, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 квітня 2018 року в справі №676/3596/16-а (провадження № 11-187апп18) зазначила, що при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Суд також зазначає, що правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного Кодексу України (далі ЗК України), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно із частинами другою та третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини 2 статті 152 цього Кодексу власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема: поділу чи об`єднання земельних ділянок; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Суд зазначає, що в даній адміністративній справі позивачем заявляються вимоги про скасування рішень державного кадастрового реєстратора щодо державної реєстрації земельних ділянок у комунальну власність, тобто виникають підстави для припинення права власності на земельні ділянки. З огляду на зазначене спірні правовідносини втрачають публічний характер та набувають приватно-правового характеру.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №911/4111/16 зазначено, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду 30 січня 2019 року у справі №803/41/18.

Також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №463/1865/17 будо зазначено, що якщо в результаті прийняття суб`єктом владних повноважень рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

В аналогічних правовідносинах Верховний Суд в постанові від 23 травня 2018 року, закриваючи провадження в адміністративній справі №822/1673/16 (провадження №К/9901/19159/18), зазначив, що звернувшись з позовом, позивач має на меті захистити своє право користування майном шляхом скасування реєстрації речового права, належного іншій особі. Позов до суду фактично спрямований на позбавлення цієї юридичної особи речових прав на земельні ділянки. Відтак, саме вказана особа повинна бути відповідачем. Отже, в даному спорі, де права, які позивач вважає порушеними, порушені не державною реєстрацією, а діями третьої особи, без правової оцінки відносин між позивачем та третьою особою спір не може бути вирішено, а майнове право не може бути захищене ефективно. Звернення до суду не може використовуватися як засіб позбавити іншу особу належних їй прав, навіть не безспірних, без пред`явлення позову саме до такої особи. Судовий захист прав одних осіб не може призводити до порушення прав інших. Верховний Суд у цій справі дійшов висновку що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Висновки щодо застосування норм права, що викладені у вказаних постановах Верховного Суду відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на вищезазначене суд у справі №420/12299/20 доходить висновку, що спір, який розглядається судом, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи рішення про державну реєстрацію земельних ділянок загальною площею 3,2574 га (масив № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_2 ) за кадастровим номером :01:001:0974 від 16.09.2019 року та загальною площею 2,8249 га (масив № НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 ) за кадастровим номером :01:001:0975 від 16.09.2019 року, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Запис про державну реєстрацію земельної ділянки стосується прав та законних інтересів третьої особи - Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області.

При цьому оскарження позивачем рішення (записів) про державну реєстрацію спірних земельних ділянок безпосередньо пов`язане із захистом його цивільного права як спадкоємця.

Відповідно до статті 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що правовідносини, які виникли між сторонами є не публічно-правовими, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляю самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Березівська міська рада Одеської області про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності з ч.2 ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1681,60 грн., що підтверджується копією квитанції від 15.12.2020 року (а.с. 61).

На підставі вищезазначеного, враховуючи висновок про необхідність закриття провадження в адміністративній справі, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2-11, 19, 132, 181, 205, 238, 241, 243, 248, 256, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №420/12299/20 за позовом ОСОБА_1 до Відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляю самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Березівська міська рада Одеської області про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Роз`яснити позивачу, що даний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1681,60 грн. згідно квитанцій від 15.12.2020 року.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження в адміністративній справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 30 квітня 2021 року.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.