Справа № 520/6271/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 квітня 2021 року № 520/6271/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Севастьяненко К.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Дяченко Ю.В.,

представника позивача - Громова А.В.,

представника відповідача - Гаєвської І.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ГРАФ Ф" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТО ГРАФ Ф", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2020 Головного управління ДПС у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2020 Головного управління ДПС у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2020 Головного управління ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем протиправно, відтак останні підлягають скасуванню у судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, що надані суду.

Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позову просив суд відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 22.05.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 07.10.2020 року за клопотанням позивача провадження у справі зупинено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 15.01.2021 року провадження у справі поновлено у зв`язку з усуненням обставин, які викликали його зупинення.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року за клопотанням відповідача допущено заміну відповідача у справі з Головного управління ДПС у Харківській області (код в ) на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код в ЄДРПОУ ВП: 43983495).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області, на підставі наказу від 05.03.2020 року №1365 (а.с.8 том 1) та направлень на перевірку №300 від 05.03.2020 та №301 від 05.03.2020 року(а.с.95-96 том 1), проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ГРАФ Ф".

За результатами перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів від 11.03.2020 (дата реєстрації акту 16.03.2020) №796/20-40-32-01-08/37877581(а.с.9-12 том 1).

Актом перевірки від 16.03.2020 року встановлено наступні порушення:

- пп. 280.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, а саме під час перевірки встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації пального за кодом УКТЗЕД засіб для викиду азоту, за адресою: вулиця Велика Панасівська, 29, м. Харків, в місці, що за своїми ознаками є акцизним складом та який не внесений до Системи електронного адміністрування реалізації пального;

- ч. 1 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме під час перевірки встановлено факт реалізації пального за кодом УКТЗЕД суб`єктам господарювання за відсутністю ліцензії на право оптової торгівлі пальним в період з 01.07.2019 року;

- ч. 20 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме під час перевірки встановлено факт роздрібної торгівлі пальним кінцевому споживачу за кодом УКТЗЕД за відсутністю ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивачем подано до контролюючого органу заперечення до акту від 03.04.2020(а.с.13-15 том 1).

За результатами розгляду поданих заперечень відповідачем прийнято рішення від 14.04.2021 №14364/10/20-40-32-01-17 (а.с.16-18 том 1), яким висновки акту фактичної перевірки визнано такими, що відповідають фактичним обставинам, відтак перевірка проведена в порядку, що встановлений діючим законодавством.

На підставі вказаного акту перевірки від 16.03.2020 року відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2020 про застосування штрафних санкцій (штрафу) у сумі 1 000 000,0 грн., за порушення пункту «б» абзацу 6 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 ст. 230 розділу 6 Податкового кодексу України та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та абз. 1 п. 128-1.2 ст. 128-1 розділу 2 Податкового кодексу України(а.с.19-20 том 1);

податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2020 про застосування штрафних санкцій (штрафу) у сумі 500 000,0 грн., за порушення ч. 1 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та на підставі абзацу 8 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»(а.с.21-22 том 1);

податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2020 про застосування штрафних санкцій (штрафу) у сумі 250 000,0 грн. за порушення ч. 20 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та на підставі абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»(а.с.23-24 том 1).

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо частини позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 17.04.2020, судом встановлено наступне.

Контролюючий орган під час перевірки дійшов до висновку, що позивачем протягом 2019 року здійснено реалізацію пального суб`єктам господарювання, тобто оптової торгівлі пальним, за відсутністю відповідної ліцензії та відповідно здійснення протягом 2019 року реалізації пального кінцевим споживачам, тобто роздрібної торгівлі пальним, за відсутністю відповідної ліцензії.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі-ПК України).

У відповідності до пп. 212.3.4. п. 212.3 ст. 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Згідно пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (з наступними змінами та доповненнями, Закон №481/95-ВР).

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР оптова торгівля пальним здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 500000 гривень.

Одночасно ч. 20 ст. 15 Закону від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Значення термінів, які використані у Законі від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, викладені частині першої статті 1 цього Закону.

Абзацом 57 частини першої статті 1 Закону від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР визначено, що оптова торгівля пальним - це діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам. Тобто оптова торгівля пальним повинна мати три складових: придбання пального, подальша реалізація пального, реалізація пального суб`єктам господарювання.

Абзацом 58 частини першої статті 1 Закону від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів. Тобто, для визначення реалізація пального саме як роздрібної торгівлі пальним необхідно встановлення наступних складових: придбання або отримання пального, подальший продаж або відпуск пального, здійснення такого продажу або відпуску саме та виключно з автозаправної станції / автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах, здійснення такого продажу або відпуску для побутових потреб населення та інших споживачів.

За частиною другою статті 17 вказаного Закону до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень;

роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Контролюючий орган застосовуючи до платника податку фінансові санкції на суму 500000 грн. та 250000 грн. дослідив первинні документи та встановив наявність в таких документах коду УКТЗЕД , артикул .

Пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Підакцизні товари (продукція) - це товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД на які ПК України встановлено ставки акцизного податку - пп. 14.1.145 п. 14.1 ст. 14 ПКУ.

До підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; пальне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія (п. 215.1 ст. 215 ПКУ).

Згідно наданих у судовому засіданні представником позивача пояснень ТОВ «Пежо Сітроен Україна» є офіційним імпортером автомобілів «Пежо» та «Сітроен» в Україну. Позивач є офіційним дилером автомобілів «Пежо» та «Сітроен» в Харківській області. При здійсненні ремонту та технічного обслуговування автомобілів, позивач зобов`язаний використовувати лише оригінальні рекомендовані імпортером запасні частини і матеріали.

Вказана обставина відповідачем у судовому засіданні не заперечувалась.

Як вбачається з первинних документів, позивачем придбано товар - засіб для зменшення викидів азоту NOx з артикулом .

У подальшому придбаний товар реалізовано, при цьому у первинних документах зазначено код УКТЗЕД , артикул .

Представником відповідача у судовому засіданні заявлено клопотання про витребування доказів, в якому останній просив витребувати вантажно-митні декларації у ТОВ «Пежо Сітроен Україна», оскільки вони можуть підтвердити чи спростувати факт ввезення на територію України товару з відповідним кодом УКТ ЗЕД.

Ухвалою суду від 10.09.2020 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Пежо Сітроен Україна» (код в , місцезнаходження: вул. Кирилівська, 60, м. Київ) належним чином засвідчені копії вантажно-митних декларацій за 2018 рік та І півріччя 2019 року, згідно з якими на територію України було ввезено засіб для зменшення викидів азоту NOx (артикул ) на виконання договору поставки, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Граф Ф».

Також витребувано у Волинської митниці Держмитслужби (вул. Призалізнична,13, с.Римачі, Любомльський р-н, Волинська обл., 44350) інформацію про ввезення Товариством з обмеженою відповідальністю «Пежо Сітроен Україна» (код в , місцезнаходження: вул. Кирилівська, 60, м. Київ) на територію України засобу для зменшення викидів азоту NOx (артикул ) за кодом товару згідно УКТ ЗЕД за 2018 рік та І півріччя 2019 року та надати відповідні докази.

На виконання ухвали суду Волинською митницею Держмитслужби надано відповідь №8422-73-28-01 від 22.09.2020 про те, що в електронних базах даних АСМО «Інспектор» відсутня інформація про переміщення в адресу ТОВ «Пежо Сітроен Україна», , товару артикул за кодом згідно УКТ ЗЕД в період з 01.01.2018 по 30.06.2019(а.с.4 том 2).

ТОВ «ПЕЖО СІТРОЄН Україна» надано належним чином засвідчені копії вантажно-митних декларацій за 2018 рік та І півріччя 2019 року, згідно з якими на територію України ввезено засіб для зменшення викидів азоту NOx (артикул ) на виконання договору поставки, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Граф Ф». Згідно наданих вантажно-митних декларацій товар «поглинач викидів» (засіб для зменшення викидів азоту NOx), артикул , дійсно має код УКТЗЕД , тобто не ввозився на територію України як пальне (а.с.71-87 том 2).

Під час розгляду справи представником позивача долучено, а судом досліджено експертний висновок №594/20 від 17.06.2020, що виданий Харківською торгово-промисловою палатою, згідно якого товар - засіб для зменшення викидів азоту/ засіб для зниження NOX Ad Blue має артикул , код УКТЗЕД .

Суд звертає увагу, що єдиним законодавчим визначенням оптової та роздрібної торгівлі пальним є Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, в якому визначено:

оптова торгівля пальним - це діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам. Тобто оптова торгівля пальним повинна мати три складових: придбання пального, подальша реалізація пального, реалізація пального суб`єктам господарювання.

Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Дослідженими у судовому засіданні первинними документами, а саме видатковими накладними та нарядами-замовленнями (актами виконаних робіт) не підтверджено факту придбання товару за кодом УКТЗЕД (пальне).

Придбання товару - засіб для зменшення викидів азоту NOх здійснювалось лише за артикулом , без зазначення коду.

Первинною документацією зазначено лише факт подальшої реалізації товару - засіб для зменшення викидів азоту NOх за кодом УКТЗЕД (пальне).

З урахуванням вказаного, обов`язкової сукупності, як того вимагає Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, факту придбання та подальшої реалізації пального у спірних правовідносинах судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що товар з артикулом за кодом УКТЗЕД (пальне) позивачем вказаний у первинних документах помилково.

Позивачем в подальшому самостійно відкориговано податкові накладні з помилковим зазначенням коду та подано розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до вказаних податкових накладних, згідно змісту яких позивачем зазначено вірний код УКТЗЕД товару за артикулом .

Вказані розрахунки прийняті контролюючим органом, що підтверджено квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.32-85, 235 том 3).

Суд зазначає, що коригування податкових накладних відбулось платником податку після проведеної контролюючим органом перевірки, проте станом на дату прийняття судом рішення такого порушення не вбачається.

Суд виходить з основних принципів податкового законодавства України, регламентованих статтею 4 ПК України, зокрема, рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків та презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Суд зазначає, що Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не передбачає обов`язку платника податку вносити до первинної документації зміни та/або виправлення.

Наказом директора позивача від 22.06.2020 №4/20П вирішено вважати код УКТЗЕД , товару «поглинач викидів» (засіб для зменшення викидів азоту NOХ), артикул , вказаний у всіх первинних (приходних, видаткових) документах та документах бухгалтерського обліку ТОВ «АВТО ГРАФ Ф» з 01.07.2019 року, недійсним.

Вважати вірним код УКТЗЕД , товару «поглинач викидів» (засіб для зменшення викидів азоту NOХ), артикул , та вважати цей таким, що вказаний у всіх первинних (приходних, видаткових) документах та документах бухгалтерського обліку ТОВ «АВТО ГРАФ Ф» з 01.07.2019 року.

Також судом встановлено, що позивач не є автозаправною станцією/автогазозаправною станцією/газонаповнювальною станцією/газонаповнювальним пунктом та іншим місцем роздрібної торгівлі та не має у власності чи в користуванні паливороздавальних колонок та/або оливороздавальних колонок.

Доказів протилежного відповідачем не надано, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ухвалою суду від 23.06.2020 клопотання представника Головного управління ДПС у Харківській області про виклик свідка задоволено та здійснено виклик свідка для допиту.

Судом у судовому засіданні допитано заступника начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального - ОСОБА_1 , який надав пояснення, що під час фактичної перевірки дослідженою первинною документацією платника податків встановлено податкове правопорушення щодо торгівлі пальним за кодом УКТЗЕД .

Згідно зі ч. 2, 3 ст. 90 КАС України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином судом не приймаються до уваги пояснення свідка, оскільки спростовуються матеріалами справи.

З огляду на встановлені судом обставини, податкові повідомлення-рішення №, № від 17.04.2020 прийняті відповідачем необґрунтовано та без урахування усіх обставин.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 17.04.2020 про застосування штрафних санкцій (штрафу) у сумі 1 000 000,0 грн. за порушення пункту «б» абзацу 6 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 ст. 230 розділу 6 Податкового кодексу України та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та абз. 1 п. 128-1.2 ст. 128-1 розділу 2 Податкового кодексу України(а.с.19-20 том 1), судом встановлено наступне.

Відповідно до п.п.14.1.6. п.14.1. ст.14 ПК України акцизний склад - спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії, не є акцизним складом.

Згідно пп. 230.1.1, 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких виробляється спирт етиловий, повинні бути обладнані на кожному місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованому на акцизному складі, витратомірами-лічильниками спирту етилового, що призначені для безперервного вимірювання, запам`ятовування, фіксування та відображення в електронному вигляді даних про обсяг отримання або відпуску спирту етилового в декалітрах 100-відсоткового спирту, приведених до температури 20° С, та обсяг вмісту денатуруючих добавок (далі - витратомір-лічильник спирту етилового), зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах витратоміри-лічильники спирту етилового у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового;

б) усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

За змістом абз. 1 п. 128-1.2 ст. 128-1 розділу 2 Податкового кодексу України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу

тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2000000 гривень.

Як вже встановлено судом, позивачем не здійснювалось придбання та реалізація пального, відтак посилання контролюючого органу на відсутність реєстрації акцизного складу, який використовувався для зберігання та подальшої оптової торгівлі ним є необґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen V. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується.

Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку, прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на недоведеність відповідачем обґрунтованості прийнятих рішень, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Інші доводи сторін не впливають на висновки суду.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ГРАФ Ф" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №, №, № від 17.04.2020.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ГРАФ Ф" (вул. Велика Панасівська, буд. 29, м. Харків, 61052, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 21020,0 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код в ЄДРПОУ ВП: 43983495, вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 квітня 2021 року.

Суддя Севастьяненко К.О.