Справа № 560/1610/21
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1610/21
РІШЕННЯ

іменем України

28 квітня 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації , Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправними бездіяльність Управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації (правонаступником якої стало Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації) щодо відмови нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи за 2020 рік, відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 -XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №367-ХІУ від 25.12.1998, враховуючи рішення Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008, №3-р/2020 від 27.02.2020, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми.

2. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації як правонаступника Управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації (Код ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що управлінням соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації протиправно було зменшено розмір разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Ухвалою суду від 22.02.2021 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації подало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що при нарахуванні та виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації керувалось постановою Кабінету Міністрів України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач з 10.03.2020 має статус особи з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Зазначене підтверджується посвідченням, виданим управлінням праці та соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації.

Управлінням соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації здійснено позивачу виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік відповідно до Постанови КМУ №112 від 19.02.2020 у розмірі 3160 грн.

Позивач звернувся до управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації із заявою, у якій просив нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як інваліду війни 2 групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Листом від 25.01.2021 управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації повідомило позивача про те, що разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік позивачу нарахована у повному обсязі відповідно до чинного законодавства. Управління не проводить нарахування разової грошової допомоги, а лише виплачує згідно наданих ГУ ПФУ в Хмельницькій області (Летичівський район) списків на перерахування допомоги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII).

01 січня 1999 року набрав чинності Закон № 367-ХІV, яким статтю 13 Закону № 3551-XII доповнено частиною в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком".

Підпунктом "б" підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) текст вказаної вище частини статті 13 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом "б" підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону № 107-VI, визнані неконституційними.

Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 13 Закону № 3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України Рішенням від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 13 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Водночас, Кабінет Міністрів України у Постанові № 112 від 19.02.2020 установив, що у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, проводиться у таких розмірах:

особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

I групи - 4120 гривень;

II групи - 3640 гривень;

III групи - 3160 гривень;

учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень (підпункт 1 пункту 1), тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

Отже, на час виплати позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова № 112.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2020 році слід застосовувати не Постанову № 112, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватися особам з інвалідністю внаслідок війни у розмірі, встановленому статтею 13 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 та постанові Великої Падати Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі № 440/2722/20.

У вказаних судових рішеннях також зазначено, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги. Відмова відповідача в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом № 3551-ХІІ, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.17 Закону № 3551-XII громадянам, які належать до кількох категорій осіб згідно з цим Законом, виплачується одна допомога - у більшому розмірі.

Разова грошова допомога не виплачується в разі смерті отримувача до 5 травня або набуття громадянином статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 11 цього Закону після 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Оскільки позивач отримав статус інваліда війни ІІ групи 10.03.2020, тому він мав право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як інвалід війни ІІ групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Водночас, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1645-р "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій" управління соціального захисту Хмельницької районної державної адміністрації є правонаступником управління соціального захисту Летичівської районної державної адміністрації.

Як наслідок, слід зобов`язати управління соціального захисту Хмельницької районної державної адміністрації нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

При вирішенні спору суд обирає спосіб захисту, застосований Верховним Судом у рішенні від 29.09.2020 у зразковій справі №440/2722/20, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 квітня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Управління соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації (вул. Соборна, 16,Летичів,Хмельницька область,31500 , код ЄДРПОУ - 03198451) Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації (вул. Тернопільська, 4,Хмельницький,Хмельницька область,29016 , код ЄДРПОУ - 03198528)

Головуючий суддя Д.А. Божук