Справа № 540/1323/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1323/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньорогачицької селищної ради про визнання дій протиправними щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на офіційному сайті рішення виконавчого комітету "Про виконання селищного бюджету селища Верхній Рогачик за 2020 рік" від 25.02.2021 року № 10,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на офіційному веб - сайті https://verhnoroqachitska-rada.qov.ua/ Верхньорогачицької селищної ради рішення виконавчого комітету "Про виконання селищного бюджету селища Верхній Рогачик за 2020 рік" від 25.02.2021 року № 10. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 16500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.02.2021 відбулося друге засідання виконавчого комітету Верхньорогачицької селищної ради. Також зазначає, що 13.03.2021 відповідач, в супереч діючому законодавству України, оприлюднив у формі відкритих даних на офіційному веб сайті https://verhnoroqachitska-rada.qov.ua/ Верхньорогачицької селищної ради рішення виконавчого комітету "Про виконання селищного бюджету селища Верхній Рогачик за 2020 рік" від 25.02.2021 року № 10, тобто на 16 день після його затвердження, у результаті чого позивач не зміг своєчасно копіювати та використовувати інформацію, що міститься у даному рішення у своїх особистих цілях. Факт несвоєчасного оприлюднення відповідачем зазначеного рішення, позивач підтверджує інформацією в електронній (цифровій) формі, яка міститься на веб-сервісі - Google Dоcs. Враховуючи зазначене вважає, що порушено його право на доступ до публічної інформації. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.04.2021 відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29.04.2021, відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві. Зокрема зазначає, що на виконання Закону «Про доступ до публічної інформації» рішення виконавчого комітету "Про виконання селищного бюджету селища Верхній Рогачик за 2020 рік" від 25.02.2021 року № 10 було оприлюднено вчасно, тобто 25.02.2021, на офіційному веб - сайті https://verhnoroqachitska-rada.qov.ua/docs/, що підтверджується долученою до відзиву копією скріншоту сторінки сайта з відповідною інформацією. Тому, відповідач зазначає, що ним не вчинено жодного порушення щодо строків опублікування рішень виконавчого комітету. Також звертає увагу на те, що позивач здійснював перегляд документів у розділі, місце зберігання якого - Google Drive, тобто документи, які розміщені на Google Drive 13.03.2021, розміщені там з метою зберігання та накопичення прийнятих рішень та для зручності користування. Окрім того, відповідач вважає, що обов`язковою умовою надання захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Тобто гарантоване ст. 55 Конституції України і конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим. Зазначає, що позивач не звертався до Верхньорогачицької селищної ради із запитом щодо отримання рішення виконавчого комітету "Про виконання селищного бюджету селища Верхній Рогачик за 2020 рік" від 25.02.2021 року № 10. Крім цього, заперечує щодо стягнення судових витрат, у зв`язку із їх необґрунтованістю. Просить відмовити у задоволенні позову.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Заявами по суті справи є позов та відзив.

Таким чином, суд розглядає адміністративну справу у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

25.02.2021, відбулося друге засідання Верхньорогачицької селищної ради на якому було прийнято рішення "Про виконання селищного бюджету селища Верхній Рогачик за 2020 рік" від 25.02.2021 року № 10.

Спірним у даній справі є протиправність дій відповідача щодо не оприлюднення на офіційному веб - сайті https://verhnoroqachitska-rada.qov.ua вищезазначеного рішення.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Положенням ст. 57 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є не чинними.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова норма щодо органів місцевого самоврядування закріплена у статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Статтею 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно частини 11 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації. Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України Про доступ до публічної інформації, крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідно ч.1 ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет.

Згідно з ст.12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні, про що зазначено в частині першій статті 19 Закону №2939. Крім того, даною статтею визначено порядок оформлення запитів на інформацію.

Так, запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (частина друга). Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача (частина третя вказаної статті) та має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (частина п`ята).

Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 Закону №2939).

Суд зазначає, що позивач не є запитувачем інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки не звертався до відповідача з відповідним запитом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами.

Пункт 2 частини 1 статті 15 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачає, що розпорядники публічної інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти та акти індивідуальної дії (крім внутрішньо організаційних), прийняті розпорядником, а частина 2 зазначеної правової норми передбачає, що ці акти підлягають обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше 5 робочих днів з дня затвердження документу. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Таким чином, Закон України «Про доступ до публічної інформації» чітко встановлює строки оприлюднення нормативно-правових актів та актів індивідуальної дії, до яких відносяться і рішення місцевих рад, та передбачає, що такі рішення підлягають оприлюдненню, в тому числі на сайті, невідкладно, але не пізніше 5 робочих днів з моменту їх затвердження.

Як вже зазначалося судом вище, 25.02.2021, відбулося друге засідання Верхньорогачицької селищної ради на якому було прийнято рішення "Про виконання селищного бюджету селища Верхній Рогачик за 2020 рік" від 25.02.2021 року № 10.

Позивач, посилаючись на електронний доказ, наполягає, на тому, що зазначене рішення було розміщено на офіційному сайті Верхньорогачицької селищної ради тільки 13.03.2021, надаючи інформацію в електронній (цифровій) формі, яка міститься у розділі властивостей Документа, згідно якій він був створений та розміщений на вищевказаної веб-сторінці за допомогою сервісу Google Dоcs, паперова копія, якого знаходиться в матеріалах справи.

З цього приводу, суд зауважує, що в наданому відповідачем електронному доказі зазначена дата створення - 13.03.2021 зазначеного документа. При цьому, з наданого доказу не вбачається дати первинного створення документа.

Також судом досліджено сайт відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на якому зазначена дата створення спірного рішення - 25.02.2021.

Щодо доводів позивача, щодо його порушеного права на своєчасне копіювання, публікування, поширювання, використовування, у тому числі в особистих цілях інформації, що міститься у документі, суд зазначає наступне.

Рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними таобґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, умовою для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача суб`єктивного переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

У свою чергу, порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

При цьому, виходячи з наведених вище положень частини другої статті 55 Конституції України, особа-позивач на власний розсуд визначає, чи порушені її права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Водночас задоволення відповідних позовних вимог особи можливе лише в разі наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, при цьому така зміна відбувається з порушенням критеріїв правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, встановлених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд зазначає, що за результатами розгляду справи фактів порушення прав позивачем не доведено, а позивач посилається на формальне порушення закону.

Навіть у разі задоволення позовних вимог позивача про визнання бездіяльності відповідача протиправною не відбудеться будь яких змін щодо його прав та законних інтересів, а отже їх поновлення не відбудеться.

Крім того, суд зазначає, що прийняте відповідачем рішення не стосуються особистих прав та інтересів позивача, оскільки позивачем не доведено, що він є жителем с.м.т. Верхній Рогачик або проживає на території адміністративного центру с.м.т. Верхній Рогачик.

Таким чином, позивач не надав доказів про порушення своїх прав та законних інтересів. В будь якому разі, саме по собі порушення процедури при розміщення інформації не є порушенням прав та законних інтересів позивача.

Суд зазначає, що гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано обґрунтованих доказів виникнення певних публічно-правових відносини у зв`язку з прийняттям чи виконанням рішень відповідача, що є предметом спору.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, про недоведеність порушення прав та законних інтересів позивача, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 102000000