Справа № 420/1702/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1702/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюче підприємство «НОВИЙ КВАРТАЛ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.01.2021 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюче підприємство «НОВИЙ КВАРТАЛ» до Головного управління ДПС в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 29.01.2021 року № , № .

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає, що посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ОП «НОВИЙ КВАРТАЛ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, тощо за період з 01.04.2019 року по 30.09.2020 року. За результатами зазначеної перевірки складено Акт № 34/15-32-07-01-17/39188770 від 12.01.2021 року, на підставі якого, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення № , № від 29.01.2021 року. Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями. Позивач зазначає, що в Акті перевірки зазначається, що підставою для визначення відповідальності як заниження позивачем податку на прибуток та завищення від`ємного значення слугувало те, що TOB «ОП «НОВИЙ КВАРТАЛ» включило до складу витрат по рядку 2050 Звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» суми та до складу податкового кредиту суми з ПДВ за будівельно-монтажними роботами по будівництву житлового будинку, придбання яких не підтверджено належним чином оформленими документами по виконавцям: ТОВ «БК «Скайбер Груп», ТОВ «Віпторг Буд». На думку перевіряючих, «не підтвердження належним чином господарської операції» відбулось внаслідок складання між замовником та виконавцем (підрядником) Актів приймання-передачі виконаних робіт/послуг, в яких не міститься вся необхідна та докладна інформація про виконані будівельні роботи, а саме: найменування будови (робіт) та її адреса, власними чи залученими силами виконувались роботи, які саме роботи виконувались, їх найменування. На думку перевіряючих, мали бути зазначені такі показники, як витрати на працю робітників - будівельників в людино-годинах, використання будівельних машин і механізмів в машино годинах, вартість використаних будівельних матеріалів, тощо, яка б підтверджувала фактичне виконання будівельно- монтажних робіт по будівельному житловому будинку за адресою: вул. Академіка Сахарова, 9а.

Представник позивача зазначає, що перевіряючі не зазначили, яким саме НПА передбачений обов`язок учасників господарських відносин вносити до актів приймання-передачі виконаних робіт/послуг зазначені показники. Також, на думку позивача, перевіряючі помилково посилаються на ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 щодо ненадання довідок за формами №КБ-2в, №КБ-3. Також, в акті перевірки вказано, що ТОВ «ОП «НОВИЙ КВАРТАЛ» включило до складу витрат по рядку 2180 Форми 2 Фінансового звіту «Інші операційні витрати» суми за рекламними послугами виготовлення/розміщення рекламної продукції, придбання яких не підтверджено належним чином оформленими документами по ТОВ «Морес ЛТД». Представник позивача зазначає, що до перевірки надані первинні документи, які повністю відповідають вимогам ст. 9 Закону України № 996-ХIV, а форма № КБ-2, № КБ-3 є обов`язковою лише для оформлення робіт, що виконуються за державні кошти.

Ухвалою суду від 22.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.03.2021 року.

11.03.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який ГУ ДПС в Одеській області не погоджується з позовними вимогами. Представник відповідача в обґрунтування відзиву на адміністративний позов посилається на висновки акту перевірки та зазначає, що наведені у позовній заяві обґрунтування жодним чином не спростовують виявлені порушення.

25.03.221 року суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.04.2021 року.

24.03.2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, що відповідає приписам ч. 9 ст. 205 КАС України.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

На підставі направлень, виданих ГУ ДПС в Одеській області та наказу ГУ ДПС в Одеській області № 66638-п від 22.12.2020 року, посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України, проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ОП «НОВИЙ КВАРТАЛ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, тощо за період з 01.04.2019 по 30.09.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2019 року по 30.09.2020 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами перевірки складено акт № 34/15-32-07-01-17/39188770 від 12.01.2021 року, яким встановлено порушення:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ, п.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», наказом Міністерства фінансів країни від 31 грудня 1999 р. №318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за №27/4248, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, у сумі 695 589 грн.;

- п.44.1 ст.44, ч. «а» п.198.1, п.198.3 ст.198 ПКУ в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) всього у сумі 772 876 грн.

На підставі акту перевірки № 34/15-32-07-01-17/39188770 від 12.01.2021 року, ГУ ДПС в Одеській області, прийняті податкові повідомлення рішення:

№ від 29.01.2021 року про збільшення ТОВ «ОП «НОВИЙ КВАРТАЛ» податку на прибуток приватних підприємств на суму 845589,00 грн., у тому числі: 695589 грн. за податковими зобов`язаннями, 150000 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штарфами).

№ 1 від 29.01.2021 року, яким зменшено ТОВ «ОП «НОВИЙ КВАРТАЛ» розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 772876,00 грн.

Відповідно до положень п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно п. п. 44.1, 44.2 ст. 44 ПКУ, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з п.180.1 ст.180 ПК України, платником податку на додану вартість є: 1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку;

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПКУ, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.5 ст.198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 ПКУ, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПКУ, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Приписами п. 200.2 ст. 200 ПКУ передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПКУ, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд встановив, що підставами для прийняття оскаржуваних податкових-повідомлень рішень, у тому числі, стали висновки відповідача щодо нереальності господарських операцій ТОВ «ОК «НОВИЙ КВАРТАЛ» з TOB «ВК «Скайберг Груп» та ТОВ «Віпторг Буд» щодо придбання послуг з будівельно-монтажних робіт по будівництву житлового будинку.

Так, в акті перевірки вказано, що до перевірки були надані Акти придбаних (виконаних) робіт, якими зафіксовано, що «Виконавцем були виконані будівельно-монтажні роботи по будівництву житлового будинку». Проте, в Актах виконаних будівельно-монтажних робіт не міститься вся необхідна та докладна інформацію про виконані будівельні роботи, а саме: найменування будови (робіт) та її адреса, власними чи залученими силами виконувались роботи, які саме роботи виконувались, їх найменування. Відсутні такі показники, як витрати праці робітників-будівельників в людино-годинах, використання будівельних машин і механізмів в машино-годинах, вартість використаних будівельних матеріалів, тощо, яка б підтверджувала фактичне виконання будівельно-монтажних робіт по будівництву житлового будинку за адресою вул. Академіка Сахарова, 9а. Крім цього, Національними стандартами України (ДСТУ) із ціноутворення в будівництві, зокрема, ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013, передбачено примірні форми первинних документів обліку в будівництві, які мають використовуватися під час проведення взаєморозрахунків за обсяги виконаних будівельних робіт: форма №КБ-2в - форма акта приймання виконаних будівельних робіт та форма №КБ-3 - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які містять всю необхідну докладну інформацію про виконані будівельні роботи. ТОВ "ОП "НОВИЙ КВАРТАЛ" не складалися форми №КБ-2в та №КБ-3.

Суд зазначає, що на підтвердження реальності господарських операцій позивача з TOB «ВК «Скайберг Груп» суду надано: договір № 0012 від 05.11.2019 року, акти надання послуг, податкові накладні, платіжне доручення, банківську виписку (арк. с. 57-73).

На підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Віпторг Буд» суду надано: договір № від 03.10.2019 року, акти надання послуг, податкові накладні, платіжне доручення, банківську виписку (арк. с. 74-92).

Зазначені первинні документи належним чином оформлені, місять відомості щодо сторін угоди, змісту наданих послуг, їх вартості, договори та акти наданих послуг скріплені печатками підприємства позивача та контрагентів.

Відповідно до п. 6.4.2 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013, при визначенні вартості виконаних обсягів робіт і проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів, застосовуються примірні форми первинних облікових документів «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (примірна форма № КБ-2в) і «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (примірна форма № КБ-3), які наведено у додатку Ф та додатку У.

Тобто, застосування примірних форм первинних облікових документів «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (примірна форма № КБ-2в) і «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (примірна форма № КБ-3) є обов`язковим під час визначення вартості виконаних обсягів робіт і проведення взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів.

Жодних доказів на підтвердження того, що будівництво житлового будинку за адресою вул. Академіка Сахарова, 9а здійснюється за рахунок державних коштів матеріали справи не містять.

Таким чином, доводи відповідача щодо ненадання позивачем Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Надані позивачем первинні документи місять всі необхідні реквізити та є достатніми доказами на підтвердження реальності господарських операцій позивача з TOB «ВК «Скайберг Груп» та ТОВ «Віпторг Буд».

Доводи відповідача з приводу того, що надані документи не містять необхідних реквізитів не відповідають дійсності. Представник відповідача не зазначає, якими нормами законодавства передбачено, зокрема, зазначення в актах виконаних робіт: найменування будови (робіт) та її адреса, власними чи залученими силами виконувались роботи, які саме роботи виконувались, їх найменування, показників щодо витрати праці робітників-будівельників в людино-годинах, використання будівельних машин і механізмів в машино-годинах, вартість використаних будівельних матеріалів.

Також, в акті перевірки зазначено про нереальність господарських операцій ТОВ «ОП «НОВИЙ КВАРТАЛ» з ТОВ «Морес ЛТД» щодо придбання рекламних послуг та виготовлення/розміщення рекламної продукції. В акті перевірки вказано, що в актах здачі-приймання робіт (надання послуг) не міститься вся необхідна та докладна інформацію про тему реклами, її соціальної та суспільної направленості, не вказано, що власне рекламується (популяризується), на поширення на ринку якого товару, роботи, послуги, що виробляється Виконавцем направлена ця реклама та на протязі якого терміну. До перевірки не надано ні в паперовому вигляді, ні в електронному вигляді, ні в будь-якому іншому вигляді фотозвіти, про які зазначено в Договорі. Крім того, до перевірки не надано в будь-якому вигляді проекти або кінцеві макети постерів (їх фото, електронні файли), згідно з якими можливо б було ідентифікувати рекламу.

Суд встановив, що 09.09.2019 року між ТОВ «ОП "НОВИЙ КВАРТАЛ» (Замовник) та ТОВ «Морес ЛТД» (Виконавець) укладено договір № 183, згідно з умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання по наданню рекламних послуг, виготовленню, розміщенню рекламної продукції у строки та на умовах, обумовлених Сторонами, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги Виконавця.

На підтвердження виконання умов вказаного договору суду надано: додаток № 1 до договору, акти здачі-приймання робіт, податкові накладні, платіжні доручення, банківські виписки (акр. с. 95-118).

Зазначені первинні документи належним чином оформлені, місять відомості щодо сторін угоди, змісту наданих послуг, їх вартості, договори та акти наданих послуг скріплені печатками підприємства позивача та контрагента.

Надані позивачем первинні документи місять всі необхідні реквізити та є достатніми доказами на підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Морес ЛТД».

Доводи відповідача з приводу того, що надані документи не містять необхідних реквізитів не відповідають дійсності. Представник відповідача не зазначає, якими нормами законодавства передбачено, зокрема, зазначення в актах здачі-приймання робіт (надання послуг) теми реклами, її соціальної та суспільної направленості, предмету реклами, поширення на ринку якого товару, роботи, послуги, що виробляється Виконавцем направлена ця реклама та на протязі якого терміну.

Таким чином, з урахуванням, встановлених судом обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОП «НОВИЙ КВАРТАЛ».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 22700,00 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 817 від 10.02.2021 року.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 205, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюче підприємство «НОВИЙ КВАРТАЛ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.01.2021 року.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 29.01.2021 року № , № .

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюче підприємство «НОВИЙ КВАРТАЛ» () судовий збір у розмірі 22700,00 (двадцять дві тисячі сімсот гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюче підприємство «НОВИЙ КВАРТАЛ» (вул. Сонячна, 5, м. Одеса, 65009; ) .

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (, адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 29 квітня 2021 року.

Суддя Н.В. Бжассо