Справа № 400/6065/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 р. № 400/6065/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, проспект Миру, 34,Миколаїв,54034

про:визнання протиправним та скасування наказу від 26.08.2020 № 10619-СГ; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області (далі - відповідач), в якій просить: 1) визнати протиправним наказ відповідача № 10619-СГ від 26.08.2020, про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована в межах території Кіряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області а саме між земельними ділянки державної власності з кадастровими номерами: :03:000:0060, :03:000:0001, :03:000:0105, :03:000:0082; 2) зобов`язати відповідача надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована в межах території Кір`яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області а саме між земельними ділянки державної власності з кадастровими номерами: :03:000:0060, :03:000:0001, :03:000:0105, :03:000:0082.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що подала заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Відповідач відмовив у наданні дозволу, посилаючись на те, що були відсутні документи, що підтверджують факт відсутності господарських будівель і дворів, або документів, що підтверджують правовий статус господарських будівель і дворів (у разі їх наявності), оскільки бажана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності під господарськими будівлями і дворами. Позивач звернувся до відповідача повторно, надавши всі необхідні документи. Йому було знов відмовлено через те, що площа, зазначена у клопотанні суперечить вимогам статті 118 та статті 121 Земельного кодексу України.

Ухвалою від 28.12.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними матеріалами справи.

25.01.2021 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві зазначив, що наказом від № 10619-СГ від 26.08.2020 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки площа земельної ділянки, зазначена у клопотанні позивача суперечить вимогам статті 118 та статті 121 Земельного кодексу України. Зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою є виключними повноваженнями ГУ Держгеокадастру і суд не може втручатись у здійснення державним органом своїх дискреційних повноважень.

04.02.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з заявою від 26.02.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована в межах території Кіряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області а саме між земельними ділянки державної власності з кадастровими номерами: :03:000:0060, :03:000:0001, :03:000:0105, :03:000:0082.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.03.2020 №5786/0/14-20-СГ відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою відмови стало те, що були відсутні документи, що підтверджують факт відсутності господарських будівель і дворів, або документів, що підтверджують правовий статус господарських будівель і дворів (у разі їх наявності), оскільки бажана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності під господарськими будівлями і дворами.

18.06.2020 року позивач повторно звернувся до відповідача з аналогічною заявою до якої були додані наступні документи: копія паспорту та ідентифікаційного коду заявника, викопіювання з кадастрового плану із зазначенням бажаної ділянки, копія Наказу №57860/0/14-20-СГ від 20.03.2020, довідка КП ММБТІ №1176 від 16.06.2020 про відсутність на бажаній земельній ділянці споруд.

Згідно наказу №10619-СГ від 26.08.2020 ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області у задоволенні заяви позивача відмовлено з підстав, що площа земельної ділянки, зазначена у клопотанні суперечить вимогам статті 118 та статті 121 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з даним наказом, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідач, розглядаючи заяву позивача, повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому, у випадку надання відмови, ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області повинно було керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст.118 Земельного кодексу України.

Відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, у наказі від 26.08.2020 №10619-СГ відповідач зазначив, що що площа земельної ділянки, зазначена у клопотанні суперечить вимогам статті 118 та статті 121 Земельного кодексу України.

У вказаному наказі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області не зазначає про невідповідність місця розташування земельної ділянки, що планується до відведення, вимогам законів, прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, чи генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку.

Із системного аналізу вказаних вище норм законодавства вбачається, що підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, зазначена в наказі від 26.08.2020 №10619-СГ, не передбачена ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Позивач звернулася до ГУ Держгеокадасту у Миколаївській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га. Визначення точної площі та меж земельної ділянки має встановлюватися вже в ході розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Разом з тим, суд зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку вказаного проекту, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог Земельного кодексу України.

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним.

У спірних правовідносинах відповідач не розглянув заяву позивача у встановленому порядку. Отже, відповідачем при розгляді клопотання позивача не надана його оцінка на предмет відповідності вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, тому вказана заява підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. У цій справі з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 10.10.2019 по справі № 814/1959/17.

Враховуючи вищезазначене, суд задовольняє позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 26.08.2020 №10619-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Кіряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області а саме між земельними ділянки державної власності з кадастровими номерами: :03:000:0060, :03:000:0001, :03:000:0105, :03:000:0082Зважаючи на те, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області було прийнято рішення про відмову позивачу надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою без наведення (встановлення) вичерпних підстав для відмови, передбачених ст. 118 Земельного кодексу України, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Кіряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області а саме між земельними ділянки державної власності з кадастровими номерами: :03:000:0060, :03:000:0001, :03:000:0105, :03:000:0082.

Позовні вимоги про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Кіряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області а саме між земельними ділянки державної власності з кадастровими номерами: :03:000:0060, :03:000:0001, :03:000:0105, :03:000:0082, задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 26.08.2020 № 10619-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Кіряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області а саме між земельними ділянки державної власності з кадастровими номерами: :03:000:0060, :03:000:0001, :03:000:0105, :03:000:0082.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (просп. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) від 18.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за в межах території Кіряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області а саме між земельними ділянки державної власності з кадастровими номерами: :03:000:0060, :03:000:0001, :03:000:0105, :03:000:0082, за результатами її розгляду, прийняти рішення у формі наказу з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом.

4. У задоволенні інших вимог відмовити.

5 Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (просп. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник