Справа № 640/5678/21
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року м. Київ № 640/5678/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії наук України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Інститут фізики напівпровідників імені В.Є. Лашкарьова Національної академії наук України, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Національної академії наук України (далі - відповідач, HAH України), в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову Президії Національної академії наук України від 23.10.2020 № 189 «Про оголошення конкурсу на заміщення посади директора Інституту фізики напівпровідників імені B.C. Лашкарьова Національної академії наук України»;

зобов`язати Національну академію наук України (ідентифікаційний код в ) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаду директора Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова Національної академії наук України за результатами проведеного конкурсу на заміщення посади директора Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова Національної академії наук України від 25.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним було дотримано всіх процедурних вимог щодо проведення конкурсу, його кандидатура відповідає всім вимогам, встановленим Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», а також Статутом HAH України та Статутом Інституту фізики напівпровідників HAH України. ОСОБА_1 вважає, що зауваження, висловлені Загальними зборами Відділення фізики і астрономії HAH України є необґрунтованими, оскільки такі вимоги до кандидатів не були передбачені в переліку умов конкурсу. Висунення додаткових вимог до кандидатів на заміщення посади директора Інституту фізики напівпровідників HAH України, на думку позивача, є виключно дискримінаційною обставиною стосовно його кандидатури.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.03.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову та зазначив, що оскаржуване рішення Президії HAH України про оголошення нового конкурсу на заміщення посади директора Інституту фізики напівпровідників імені В.Є.Лашкарьова HAH України та призначення виконувача обов`язків директора цієї наукової установи на строк не більше шести місяців прийнято у повній відповідності до вимог чинного законодавства та нормативних актів HAH України та в межах своїх повноважень, а права та інтереси позивача не були порушеними. Крім того, представник відповідача зазначив, що HAH України наділена дискреційними повноваженнями щодо призначення керівників наукових установ HAH України за результатами виборів, а тому вимоги позивача є безпідставними та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.03.2021 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Інститут фізики напівпровідників імені В.Є. Лашкарьова Національної академії наук України (далі - третя особа, Інститут фізики напівпровідників HAH України) та запропоновано третій особі подати до суду письмові пояснення щодо позову та доказів на підтвердження викладених обставин.

Представником третьої особи подано до суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, та зазначив, що вважає постанову №2 загальних зборів Відділення фізики і астрономії HAH України від 08.10.2020 достатньо вмотивованою, а оскаржувану постанову Президії HAH України такою, що не підлягає скасуванню, оскільки відповідач діяв у межах своїх повноважень, на підставі Статуту HAH України, статуту Інституту фізики напівпровідників імені В.Є. Лашкарьова Національної академії наук України та норм чинного законодавства України.

Одночасно з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.03.2021 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Розглянувши документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до Статуту та Методичних рекомендацій щодо особливостей обрання керівника державної наукової установи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998 «Деякі питання обрання та призначення керівника державної наукової установи» 21.01.2020 HAH України оголосила конкурс на заміщення посад директорів наукових установ HAH України, в тому числі Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова HAH України.

Протоколом засідання колективу структурного науково-дослідного відділу № 11 «Фізики і технології напівпровідникових структур та сенсорних систем» Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова HAH України від 16.03.2020 ухвалено рішення підтримати висунення кандидатури члена-кореспондента HAH України ОСОБА_1 на конкурс на заміщення посади директора Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова HAH України.

Позивачем подано заяву до Президії HAH України, якою надав згоду балотуватись на посаду директора Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова HAH України та додатково повідомив, що до нього не застосовувалися обмеження, встановлені ч. 3 ст. 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Разом із заявою позивачем надано наступні документи: анкета наукового працівника HAH України, автобіографія, копії РНОКПП та паспорту, копія трудової книжки, копії дипломів про вищу освіту, присудження наукових ступенів та атестатів про присвоєння вчених звань, список наукових праць, відзив про наукову та науково-організаційну діяльність доктора фізико-математичних наук, професора, члена-кореспондента HAH України ОСОБА_1 , довідки про проходження попереднього (періодичного) психіатричного огляду, про наявність або відсутність судимості, інформаційна довідка з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення від 11.03.2020 та згода на збір та обробку персональних даних від 16.03.2020.

За результатами проведених виборів 08.10.2020 проведено засідання Загальних зборів Відділення фізики і астрономії HAH України, на якому прийнято рішення (Постанова №2) рекомендувати Президії HAH України оголосити новий конкурс на посаду директора Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова HAH України.

Постановою Президії HAH України від 23.10.2020 № 189 оголошено конкурс на заміщення посади директора Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова HAH України.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси, оскільки остання позбавляє його права участі у вище згаданому конкурсі, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Порядок та процедура виборів керівника наукової установи HAH України закріплені в наступних нормативно-правових актах: Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність», постанова Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 998 «Про затвердження Методичних рекомендації щодо особливостей обрання керівника державної наукової установ», Статут Національної академії наук України, ухвалений постановою загальних зборів HAH України від 14.04.2016 № 2 та зареєстрований наказом Міністерства юстиції України від 27.07.2016 № 2331/5, постановою Президії HAH України від 14.09.2016 № 180 «Про затвердження Основних принципів організації та діяльності наукової установи Національної академії наук України», постановою Президії HAH України від 14.09.2016 № 181 «Про положення про відділення Національної академії наук України», розпорядженням Президії HAH України від 23.01.2017 №45 «Про затвердження рекомендацій щодо організації та проведення виборів керівників наукових установ HAH України».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» Національна академія наук України є вищою науковою самоврядною організацією України. Національна академія наук України заснована на державній власності і є державною організацією, створеною як неприбуткова державна бюджетна установа.

Національна академія наук України і центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері наукової та науково-технічної діяльності, інші центральні органи виконавчої влади можуть утворювати наукові установи подвійного підпорядкування, а наукові установи Національної академії наук України разом з вищими навчальними закладами - спільні наукові підрозділи.

Самоврядність Національної академії наук України полягає у:

1) самостійному визначенні тематики фундаментальних і прикладних наукових досліджень і науково-технічних (експериментальних) розробок, форм організації та проведення фундаментальних і прикладних наукових досліджень і науково-технічних (експериментальних) розробок, формуванні своєї структури, вирішенні науково-організаційних, господарських, кадрових питань, здійсненні міжнародних наукових зв`язків у частині, що не суперечить цьому Закону;

2) виборності та колегіальності органів управління, здійсненні загальними зборами Національної академії наук України функцій найвищого органу управління.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» державними науковими установами є наукові установи, засновані на державній власності.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» керівник державної наукової установи обирається шляхом таємного голосування на зборах колективу наукових працівників цієї установи на строк до п`яти років у межах строку, визначеного статутом (положенням) державної наукової установи, з правом бути переобраним і призначається на посаду власником (власниками) наукової установи або уповноваженим ним (ними) органом, або засновником у порядку, передбаченому цим Законом і статутом (положенням) державної наукової установи.

Кандидат на посаду керівника державної наукової установи має вільно володіти державною мовою, мати науковий ступінь доктора наук або доктора філософії і стаж роботи на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників не менш як 10 років. Власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган може (можуть) установити додаткові кваліфікаційні та інші вимоги до кандидата на посаду керівника державної наукової установи, що випливають із специфіки діяльності цієї установи.

Одна і та сама особа не може бути керівником відповідної державної наукової установи більш як два строки.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» претенденти на посаду керівника державної наукової установи розглядаються на зборах колективу наукових працівників цієї установи. Кожен член зборів колективу наукових працівників може голосувати лише за одну кандидатуру або не підтримувати жодної з кандидатур.

Власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган призначає (призначають) на посаду керівника державної наукової установи, яка повністю або частково фінансується за рахунок коштів державного бюджету, кандидатуру, яка набрала більш як дві третини голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників цієї державної наукової установи.

Вибори вважаються такими, що відбулися, якщо на зборах колективу наукових працівників були присутні не менш як дві третини фактичної чисельності штатних наукових працівників цієї державної наукової установи.

Якщо кандидат на посаду керівника державної наукової установи набрав більше 50 відсотків, але менше двох третин голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників цієї державної наукової установи, власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган може (можуть) призначити його на посаду або, за наявності вмотивованих заперечень, оголосити новий конкурс, призначивши виконувача обов`язків керівника державної наукової установи на строк не більш як шість місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2020 проведено засідання виборчої комісії з обрання директора Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова. У конкурсі брали участь два кандидати на посаду: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Станом на 24.09.2020 фактична чисельність штатних наукових працівників Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова складала 434 особи. Перед початком зборів зареєстровано було 363 особи, з яких дві третини голосів виборців складає - 242 особи.

Як підтверджується протоколом засідання виборчої комісії від 25.09.2020 за результатами таємного голосування ОСОБА_3 отримав 136 голоси, ОСОБА_1 - 217 голосів, тобто за ОСОБА_1 проголосували понад 50 відсотків виборців, але жоден з кандидатів не набрав більше двох третин голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова під час виборів директора цієї установи 25.09.2020.

Заслухавши результати виборів директора Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова, на виконання положень статуту Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова, Відділенням фізики і астрономії (ВФА) HAH України проведено детальне обговорення щодо рекомендації чи нерекомендації члена-кореспондента НАН України ОСОБА_1

Постановою №2 Загальних зборів Відділення фізики і астрономії (ВФА) HAH України від 08.10.2020 вирішено рекомендувати Президії HAH України оголосити новий конкурс на посаду директора Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова HAH України.

На загальних зборах Відділення фізики і астрономії більша частина учасників виступили проти рекомендації ОСОБА_1 на посаду директора Інституту.

Зокрема, були критичні виступи стосовно наукової компетенції кандидата ОСОБА_4 та його науково-організаційної діяльності в період перебування на посаді заступника директора Інституту. Також відмічено, що перебування ОСОБА_1 на посаді директора може негативно позначитись на роботі установи.

Крім того, подані вказаним кандидатом документи до заяви про намір взяти участь у конкурсі неналежно оформлені, зокрема, відзив про наукову та науково-організаційну діяльність доктора фізико-математичних наук, професора, члена - кореспондента HAH України ОСОБА_1 мав підписати не учений секретар установи, а керівник установи, або особа, яка тимчасово виконує обов`язки керівника. Заява ОСОБА_1 на згоду балотуватися на посаду директора Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова HAH України не містить дати її підписання. Крім того, ОСОБА_1 , як кандидатом на посаду, не подано декларацію до Національного агентства з питань запобігання корупції.

У постанові Загальних зборів від 08.10.2020 №2, яку ухвалено за підсумками таємного голосування учасників сесії загальних зборів Відділення фізики і астрономії HAH України, які мають право голосу, вбачається, що за рекомендацію ОСОБА_1 на посаду директора Інституту фізики напівпровідників імені В.Є.Лашкарьова HAH України проголосували - 10, проти - 23, недійсних бюлетенів - 3.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що підстави, якими Загальні збори Відділення фізики і астрономії HAH України, а внаслідок, й Президія HAH України , обґрунтувала непризначення ОСОБА_1 на посаду директора Інституту фізики напівпровідників імені В.Є.Лашкарьова не відповідають вимогам Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та умовам конкурсу, оскільки не дослідили обставини та результати проведеного конкурсу, безпідставно пославшись на протокол Загальних зборів Відділення фізики і астрономії HAH України.

Водночас, виходячи з аналізу положень статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», претенденти на посаду керівника державної наукової установи розглядаються саме на зборах колективу наукових працівників цієї установи. Кожен член зборів колективу наукових працівників може голосувати лише за одну кандидатуру або не підтримувати жодної з кандидатур.

Особливості призначення та звільнення керівників наукових установ, що входять до складу Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, визначаються статутами відповідних академій наук.

Підпунктом 3.12.4 пункту 3.12 Статуту Національної академії наук України, Загальні збори відповідного відділення HAH України розглядають рішення зборів колективу наукових працівників наукової установи HAH України про обрання керівника цієї установи і рекомендують Президії HAH України, зокрема: призначити на посаду керівника наукової установи HAH України кандидатуру, яка набрала більше двох третин голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників цієї наукової установи; призначити на посаду керівника наукової установи HAH України кандидатуру, яка набрала більше 50 відсотків, але менше двох третин голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників цієї наукової установи, або за наявності вмотивованих заперечень оголосити новий конкурс, призначивши виконувача обов`язків керівника цієї наукової установи на строк не більше шести місяців. Рішення про рекомендацію приймається простою більшістю голосів учасників сесії загальних зборів відділення, які мають право ухвального голосу.

Згідно з підпунктом 3.12.6 пункту 3.12 статуту НАН України, Президія HAH України за рекомендацією загальних зборів відповідного відділення HAH України:

- призначає на посаду керівника наукової установи HAH України;

-за наявності вмотивованих заперечень оголошує новий конкурс, призначивши виконувача обов`язків керівника наукової установи HAH України на строк не більше шести місяців.

Аналогічні положення закріплені і в статуті Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова Національної академії наук України.

Поряд з цим, суд зазначає, що у разі якщо кандидат на посаду керівника державної наукової установи набрав більше 50 відсотків, але менше двох третин голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників цієї державної наукової установи, положеннями статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено, що лише право власника або уповноваженого ним органу на призначення на посаду відповідного кандидата, а не його обов`язок.

Таким чином, беручи до уваги встановлені судом обставини у справі, керуючись зазначеними положеннями Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та Статутом HAH України, Президією HAH України правомірно враховано наявність вмотивованого заперечення загальних зборів Відділення фізики і астрономії HAH України проти призначення ОСОБА_1 директором Інституту фізики напівпровідників імені В.Є.Лашкарьова, викладеного у постанові цих загальних зборів від 08.10.2020 № 2, яку ухвалено за підсумками таємного голосування учасників загальних зборів Відділення фізики і астрономії HAH України, які мають право ухвального голосу, зокрема, за рекомендацію ОСОБА_1 на посаду директора Інституту проголосували - 10, проти - 23, недійсних бюлетенів - 3.

Більш того, як підтверджується матеріалами справи, жоден з кандидатів не набрав більше двох третин голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників Інституту фізики напівпровідників ім. В.Є. Лашкарьова Національної академії наук України під час виборів директора цієї установи.

Слід зазначити, що вказана постанова загальних зборів Відділення фізики і астрономії HAH України є чинною, доказів оскарження її позивачем не надано.

Крім того, на думку суду, позивач помилково стверджує, що Президією HAH України при ухваленні постанови від 23.10.2020 № 189 «Про оголошення конкурсу на заміщення посади директора Інституту фізики напівпровідників імені В.Є.Лашкарьова Національної академії наук України» жодним чином не було дано оцінку результатам виборів, проведених 25.09.2020, оскільки сам факт ухвалення цієї постанови власне і є результатом такої оцінки з врахуванням того, що жоден з кандидатів не набрав більше двох третин голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників під час виборів 25.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що він не повинен був подавати декларацію кандидата на посаду.

Однак, необхідність подавати декларацію кандидата на посаду до НАЗК передбачено частиною 3 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме, особи, які претендують на зайняття посад, зазначених у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», мають подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК) декларацію кандидата на відповідну посаду. Декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади (участь у конкурсі), якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Окрім того, перевіряючи законність оскаржуваного рішення, суд вважає за необхідне зазначити, що повноваження відповідача стосовно призначення на посаду керівника наукової установи HAH України є дискреційними та виключною компетенцією Президії HAH України.

Зокрема, пунктом 3.12.4 Статуту HAH України та ч.2 ст.9 Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» HAH України наділена дискреційними повноваженнями щодо призначення керівників наукових установ HAH України за результатами виборів.

Дискреційні повноваження - сукупність прав і обов`язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень. Дискреційні повноваження полягають у можливості без діяти або діяти (приймати рішення) у певних законодавчо визначених варіантах без узгодження відповідної дії із будь-ким.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Отже, суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем

Отже, жоден інший суб`єкт чи орган, в тому числі і суд, не може здійснювати втручання у здійснення суб`єктом владних повноважень своєї компетенції, зокрема, щодо оголошення конкурсу на заміщення посади директора Інституту фізики напівпровідників імені B.C. Лашкарьова Національної академії наук України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуване рішення Президії HAH України про оголошення нового конкурсу на заміщення посади директора Інституту фізики напівпровідників імені В.Є.Лашкарьова HAH України та призначення виконувача обов`язків директора цієї наукової установи на строк не більше шести місяців прийнято у повній відповідності до вимог чинного законодавства та нормативних актів HAH України.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко