Справа № 640/3530/21
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Київ № 640/3530/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Фідобанк»
до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягає у не знятті арештів з нерухомого майна Публічного акціонерного товариства «Фідобанк»;

- зобов`язати відділ примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з нерухомого майна, а саме з: (1) нежилого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 А, загальною площею 21,1 кв. м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 36958874 від 28.11.2014; (2) нежилого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 Б, загальною площею 32,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 36958874 від 28.11.2014; (3) нежилого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 В, загальною площею 17,4 розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 36958874 від 28.11.2014; (4) нежилого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 Г, загальною площею 15,8 кв. м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 36958874 від 28.11.2014; (5) нежилого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 Д, загальною площею 2,6 кв. м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 36958874 від 28.11.2014.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що у порушення вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 29 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протиправно не знято арешт та заборони, накладені на вказане вище нерухоме майно у межах виконавчого провадження №36958874.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в останній, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву.

У призначене на 26.04.2021 судове засідання з`явились представники сторін. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача, у свою чергу, проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у відзиві, згідно з якими, у межах спірних правовідносин державним виконавцем не порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження», а підстави для визнання протиправною бездіяльність Відділу відсутні.

На підставі ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у період з 06.03.2013 по 09.12.2016 перебувало виконавче провадження №36958874 з примусового виконання виконавчого листа №2-479/2011, виданого 08.02.2013 Заводським районним судом м. Запоріжжя, в якому в якості боржника визначено Спіріну Н.О., стягувачем - ПАТ «Фідобанк», - про солідарне стягнення коштів у розмірі 14 700 501,37 грн. Вказане виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, у межах виконавчого провадження №36958874 постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.11.2014 накладено арешт на майно, а саме: на нежилі приміщення підвалу літ. А-5, приміщення 148А загальною площею 21,1 кв. м, приміщення 148Б загальною площею 32,1 кв. м, приміщення 148В загальною площею 17,4 кв. м, приміщення 148Г загальною площею 15,8 кв. м, приміщення 148Д загальною площею 2,6 кв. м, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А .

У ході виконавчого провадження державним виконавцем було звернуто стягнення на вказане нерухоме майно, на підставі чого 09.12.2016 за ПАТ «Фідобанк» зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказані нежилі приміщення, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв від 09.12.2016 №№ 843, 844, 845, 846, 847.

Разом з тим, у зв`язку з тим, що арешт з вказаних нежилих приміщень не знято, ПАТ «Фідобанк» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 03.08.2020 за вих. №03-1247 про скасування арешту з майна ПАТ «Фідобанк», накладеного постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.11.2014 у виконавчому провадженні №36958874.

Листом від 17.08.2020 №8261/23140-33-20/20.1 Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомив ПАТ «Фідобанк» про те, що у зверненні не зазначено підстав та не надано підтверджуючих документів, які визначено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», щодо зняття арешту з майна боржника, а також порекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту з майна боржника.

На підставі викладеного, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту зі спірного нерухомого майна, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Так, приписами абз. 2 ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У свою чергу, процедура накладення арешту на майно боржника врегульована ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1 2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

У той же час, приписами п. 29 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, передбачено, що після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах або після його передачі стягувачу.

Як було зазначено вище, у ході виконавчого провадження №36958874 державним виконавцем було звернуто стягнення на нерухоме майно, яке належало на праві власності боржнику, та видано свідоцтва від 09.12.2016 за №№ 843, 844, 845, 846, 847, на підставі яких 09.12.2016 за ПАТ «Фідобанк» зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спірні нежилі приміщення.

Відтак, враховуючи фактичні обставини справи, у Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Міністерства юстиції України був наявний законодавчо мотивований обов`язок, який полягав у знятті арешту зі спірного майна. Разом з тим, вказаного відповідачем протиправно зроблено не було, що свідчить про допущення Відділом триваючої протиправної бездіяльності, яка виявилась у не знятті арештів з нерухомого майна, що належить на праві власності ПАТ «Фідобанк». Як наслідок, суд дійшов до висновку про необхідність зобов`язання Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.11.2014 у виконавчому провадженні №36958874, а саме: з нежитлого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 А, загальною площею 21,1 кв. м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; з нежитлого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 Б, загальною площею 32,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; з нежитлого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 В, загальною площею 17,4, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; з нежитлого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 Г, загальною площею 15,8 кв. м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; з нежитлого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 Д, загальною площею 2,6 кв. м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А .

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень від 10.02.2021 №78779 та від 12.02.2021 №79411, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., який підлягає присудженню на користь останньої у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 268-269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка полягає у не знятті арештів з нерухомого майна, що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Фідобанк».

Зобов`язати Відділ примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.11.2014 у виконавчому провадженні №36958874, а саме: з нежитлого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 А, загальною площею 21,1 кв. м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; з нежитлого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 Б, загальною площею 32,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А ; з нежитлого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 В, загальною площею 17,4, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А; з нежитлого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 Г, загальною площею 15,8 кв. м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А; з нежитлого приміщення, підвалу літ. А-5, приміщення 148 Д, загальною площею 2,6 кв. м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41А.

Присудити здійснені Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10) документально підтверджені судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. (двох тисяч двохсот сімдесяти грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених ст. 272 цього Кодексу.

Суддя Т.О. Скочок