Справа № 360/1984/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 квітня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1984/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Управлінням соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни II групи до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-ХІУ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни II групи за 2020 рік у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, у відповідності до «статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-ХІУ, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020року №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18).

Ухвалою суду від 16.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом разом із документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку.

26.04.2021 позивач на усунення недоліків позовної заяви подав клопотання, в якому зазначив, що звернутися до суду з позовом у встановлений строк, а саме до 31.03.2021 він повинен був тільки після досудового врегулювання шляхом надіслання заяви до відповідного органу. Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Міловської РДА та отримав усну відповідь щодо звернення до Управління соціального захисту населення Старобільської РДА як до правонаступника УПСЗН Міловської РДА. Позивач усно звернувся до УПСЗН Старобільської РДА 17 лютого 2021, отримав відповідь звертатися після 05 березня 2021 року. 12 березня 2021 року позивач вдруге звернувся з письмовою заявою та отримав відповідь 05 квітня 2021 року. Позивач дізнався про порушення своїх прав з відповіді відповідача, якою йому було відмовлено у донарахуванні та виплаті допомоги до 5 травня.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначає, що 13.04.2020 відповідач виплатив йому допомогу до 5 травня за 2020 рік в меншому розмірі, від передбаченого законодавством.

Таким чином, шестимісячний строк звернення до суду щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік збіг 13.10.2020.

Позивач звернувся з позовом до суду 12.04.2021, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначає, що про порушення своїх прав дізнався після відмови відповідача, наданої 05 квітня 2021 року.

Також, суд звертає увагу, що позивач в уточненій позовній заяві та в клопотання про поновлення строку звернення до суду зазначає різні дати звернення та отримання відповіді від УПСЗН Старобільської РДА.

Суддя не погоджується з вказаними доводами, оскільки про суми виплаченої грошової допомоги позивач був обізнаний в момент їх виплати, і саме ці дати є моментом порушення прав позивача.

З цього приводу, суд також зазначає, що отримання позивачем листа відповідача від УПСЗН Старобільської РДА у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 (провадження № К/9901/15971/20).

Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає обов`язкового досудового порядку врегулювання таких спорів, тому звернення з позовом до відповідача можливе лише у межах шестимісячного строку звернення до суду.

Отже, поважні причини пропуску шестимісячного строку звернення до суду відсутні.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 міститься у відкритому доступі на сайті Конституційного Суду України та позивач міг дізнатися про його зміст та передбачити наслідки пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

З урахуванням викладеного, підстави, зазначені позивачем для поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнаються судом неповажними.

Згідно частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані у ній підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства Україна позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Позивач не надав доказів поважності причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 123, 169, 241, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяВ.С. Шембелян