Справа № 160/11961/20
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 160/11961/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Конєва С.О.) у справі №160/11961/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачеві, судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28.08.2020 року (за винятком днів відпустки) із застосуванням ст.29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік; зобов`язання відповідача нарахувати позивачеві, судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 28.08.2020 року (за винятком днів відпустки), обчисливши її відповідно до ст.130 Конституції України та ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів та виплатити недоотриману частину з вирахуванням податків та обов`язкових платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 24.02.2015р. працює на посаді судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області та з 01.01.2020р. до 18.04.2020р. отримував суддівську винагороду, виходячи з 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2020 року, доплати за вислугу років 50% від посадового окладу судді відповідно до вимог ст.130 Конституції України та ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Проте, 18.04.2020р. набрав чинності Закон України №553-ІХ, яким Закон України Про Державний бюджет України на 2020 рік доповнено статтею 29, якою було визначено, що до завершення карантину, обмежується розмір суддівської винагороди 10-ма розмірами мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020 року, внаслідок чого зазначене обмеження призвело до зменшення у вказаний період позивачеві розміру суддівської винагороди, який був встановлений у спеціальному законі - Законі України Про судоустрій і статус суддів. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать ст.130 Конституції України та ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, правовим позиціям Конституційного Суду України, які неодноразово та послідовно висловлювалися у його рішеннях з приводу того, що розмір суддівської винагороди не може зменшуватися або визначатися іншими законами, зокрема, і законом про Державний бюджет, так як є гарантіями незалежності суддів, невід`ємним елементом їх статусу. Також позивач вказує і на те, що норми Закону №553-ІХ щодо обмеження суддівської винагороди були визнані неконституційними згідно рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020р. №10-р/2020, що, на його думку, підтверджує порушення його прав на отримання суддівської винагороди у розмірі, встановленому ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів у період з 18.04.2020р. по 28.08.2020р., а факт обмеження суддівської винагороди у наведений період підтверджується довідками (розрахунковими листками), виданими самим відповідачем з яких видно, що за спірний період загальна сума недоплаченої суддівської винагороди складає 159673,04 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно (за винятком днів відпустки) із застосуванням ст.29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати ОСОБА_1 , судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно (за винятком днів відпустки), обчисливши її відповідно до ст.130 Конституції України та ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів та виплатити недоотриману частину з вирахуванням податків та обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким відмовити задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що згідно з ч.2 та 3 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно з ч.1 та 2 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено Законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються Законом про Державний бюджет України. Відповідно до ч.1,3 ст. 29 Закону України Про державний бюджет України на 2020 рік, у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. Вказані обмеження застосовуються також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди. Таким чином, нарахована заробітна плата, грошове забезпечення працівників, суддівська винагорода суддів обмежується максимальним розміром 47230 грн. на місяць. За змістом ст. 152 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 року № 10-р/2020 не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення. Дія ч. 1 та 3 ст. 29 Закону України Про державний бюджет України на 2020 рік втратила чинність 28.08.2020 року. Враховуючи рішення Конституційного Суду від 28.08.2020 року № 10-р/2020 починаючи з 28.08.2020 року виплата суддівської винагороди здійснюється в повному обсязі, відповідно до ст. 135 Закону. Посилання суду на неконституційність Закону України Про державний бюджет України на 2020 рік не можуть бути підставою для визнання дій відповідача протиправними.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони повідомлені про день розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 24.02.2015р. працює на посаді судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області згідно до Указу Президента України №82/2015 від 14.02.2015р., що підтверджується змістом наявного в матеріалах справи копії наказу відповідного суду №09-к від 24.02.2015р. (а.с.7).

У відповідності до змісту наказу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №11-к від 20.01.2020р. Про встановлення та виплати щомісячної доплати за вислугу років суддям Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позивачеві встановлено щомісячну доплату станом на 01.01.2020р. за вислугу років у розмірі 50 відсотків посадового окладу (а.с.8-9).

Так, у період з 01.01.2020р. по 17.04.2020р. включно позивачеві була нарахована та виплачена суддівська винагорода із розрахунку 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року та доплати за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу судді, виходячи із розміру суддівської винагороди, встановленої ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, що не оспорюється сторонами.

12.03.2020р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19, якою з 12.03.2020р. на усій території України установлено карантин, кінцева дата якого з урахуванням внесених до вказаної постанови змін неодноразово змінювалась, збільшуючи строк дії карантину.

18.04.2020р. набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 13.04.2020р. №553-ІХ (далі Закон №553-ІХ) за яким Закон України Про Державний бюджет України на 2020 рік доповнено статтею 29, якою було встановлено, що у квітні 2020р. та на період до завершення карантину, заробітна плата державних службовців, у тому числі і суддівська винагорода суддів обмежується 10 розмірами мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020р.

У подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 28.08.2020р. № 10-р/2020 у справі №1-14/2020/230/20 положення ряду законів, у тому числі і Закону №553-ІХ були визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 28.08.2020р.

Відповідно, з 18.04.2020р. по 27.08.2020р. включно позивачеві була нарахована та виплачена суддівська винагорода (за винятком днів відпустки) у розмірі зі встановленими обмеженнями (10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020р.) згідно до вимог Закону №553-ІХ, що підтверджується змістом доданих до позову розрахункових листків, а також і довідкою відповідача № Б-с-1502 від 08.10.2020р., де загальна сума обмеження суддівської винагороди на вказаний період карантину склала 131263,54 грн. (а.с.19-20,41).

Позивач не погоджується із діями відповідача щодо нарахування і виплати йому суддівської винагороди у період з 18.04.2020р. по 28.08.2020р. із застосуванням ст.29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік у редакції Закону №553-ІХ, просить визнати їх протиправними та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому недоплачену суму суддівської винагороди, виходячи із розміру, встановленого ст.130 Конституції України та ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів посилаючись на те, що норми ст.29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік у редакції Закону №553-ІХ в частині зменшення (обмеження) суддівської винагороди не відповідають Конституції України, нормам міжнародного права, у зв`язку з чим позивач вважає, що, у такому випадку, у спірних правовідносинах підлягають застосуванню саме норми Конституції України як норми прямої дії.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що Закон України №553-ІХ від 13 квітня 2020 року про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік щодо зменшення розміру виплати суддівської винагороди не відповідає нормам Конституції України, а тому не може бути застосований до визначення розміру виплати суддівської винагороди.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів (частина друга статті 4).

Відповідно до частини першої статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

18 квітня 2020 року набрав чинності Закон № 553-IX, згідно з пунктом 10 розділу І якого Закон № 294-IX доповнено, зокрема, статтею 29 такого змісту (тут в редакції, яка діяла до ухвалення Рішення Конституційного Суду України № 10-р/2020 від 28 серпня 2020 року): установити, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки (частина перша).

Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті); (частина третя).

Рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення статті 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону № 1402-VIII й норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

Зміни до Закону України Про судоустрій і статус суддів в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період не вносилися, тож законних підстав для обмеження її виплати (десятьма прожитковими мінімумами) не було.

Доводи апеляційної скарги є помилковим, оскільки Закон України від 13.04.2020 №553-ІХ Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік не є законом про судоустрій, ним чи іншим законом не вносилися зміни до Закону № 1402-VIII (стосовно розміру суддівської винагороди), не може встановлювати розміру винагороди судді. Розбіжність між нормами (різних) законів щодо регулювання одних правовідносин (розміру суддівської винагороди), яка виникла у зв`язку з набранням чинності Законом № 553-ІХ, має вирішуватися на користь Закону № 1402-VIII.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 340/1916/20.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі №160/11961/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак