Справа № 580/371/21
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року справа № 580/371/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі : головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дубихвіст В.В.,

представника позивача адвоката Логвина О.О. (за ордером),

представника відповідача Коваленко В.Ю. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до державної установи Черкаська виправна колонія (№62), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ №207/ОС-20 від 09.12.2020;

- поновити позивача на посаді начальника дільниці-начальника відділення соціально-психологічної служби дільниці слідчого ізолятора державної установи Черкаська виправна колонія (№62);

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.12.2020 по 29.01.2021 у розмірі 22 661 грн. 68 коп.;

- стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що згідно з наказом №207/ОС-20 від 09.12.2020 звільнена з 30.12.2020 зі служби в державній кримінально-виконавчій службі України за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Національну поліцію» у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Вважає звільнення незаконним, оскільки на час звільнення була вагітною і повідомила про це посадових осіб відповідача.

Щодо стягнення моральної шкоди, то бездіяльність відповідача з урахуванням факту незаконного звільнення спричинила моральні страждання та нервове навантаження, якого позивачу згідно з лікарським висновком №50 від 25.01.2021 необхідно уникати.

Також у зв`язку зі звільненням позивач не може отримати допомогу по вагітності та пологах, що ставило під загрозу лікування позивача та придбання для новонародженої дитини необхідних речей.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що у зв`язку з консервацією державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» відбулось скорочення штату та засідання кадрової комісії щодо визначення переважного права на переведення на вакантну посаду інспектора групи охорони, проте позивач відмовилась ознайомитись з протоколом засідання кадрової комісії від 08.12.2020 та рапорт на переведення на вказану посаду не подавала.

Щодо висновку про вагітність позивача, то висновок та рапорт в особовій справі позивача відсутній. Твердження про те, що з висновком про переведення на легшу роботу через вагітність ознайомлені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є необгрунтованим, оскільки вказані особи не відносились до відділу роботи з персоналом.

Ухвалою від 22.02.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

Протокольною ухвалою суду від 19.04.2021 відмовлено у допиті свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Позивач у судовому засіданні 12.04.2021 підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила.

Фактичні обставини справи.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у справі ОСОБА_1 була прийнята на службу в Державну кримінально-виконавчу службу до державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» на посаду начальника дільниці начальника відділення соціально-психологічної служби дільниці слідчого ізолятора з 03.03.2020.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 13.07.2020 №2398/5 «Про оптимізацію діяльності установ виконання покарань» державну установу «Черкаська виправна колонія (№62)» вирішено оптимізувати шляхом консервації.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 05.10.2020 №3076/к «Про затвердження структури та штату державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» посада начальник дільниці начальник відділення соціально-психологічної служби дільниці слідчого ізолятора, яку обіймала позивач, підлягала скороченню.

Згідно з письмовим попередженням від 29.10.2020 відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та наказу Міністерства юстиції України від 13.07.2020 №2398/5 «Про оптимізацію діяльності установ виконання покарань», наказу Міністерства юстиції України від 05.10.2020 №3076/к «Про затвердження структури штату державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» та наказу ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» від 27.10.2020 №178/ос-20 «Про попередження персоналу установи про можливе вивільнення», згідно ст. 492 Кодексу законів про працю України позивача було письмово попереджено про наступне вивільнення за п. 4 частини 1 статті 77 (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про Національну поліцію» через два місяці після ознайомлення з попередженням та запропоновано переведення на вакантну посаду старшого інспектора групи охорони державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)». Позивач погодилась із запропонованою пропозицією, про що зазначила у попередженні від 29.10.2020.

Згідно з лікарським висновком Комунального некомерційного підприємства «Черкаський міський пологовий будинок «Центр матері і дитини» №607 від 01.12.2020 позивач є вагітною, термін вагітності 16 тижнів, рекомендована легка праця.

21.12.2020 позивач подала рапорт на ім`я в.о. начальника установи начальника арештного дому державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» Горбенка С. про надання лікарського висновку №607 від 01.12.2020 та ознайомлення з ним ОСОБА_2 і виконуючого обов`язки заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи Макухи С.М. На рапорті міститься кутовий штамп державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» із зазначенням вхідного номера 5/216/в від 21.12.2020.

Наказом відповідача державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» від 09.12.2020 №207/ОС-20 позивач була звільнена зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів з 30.12.2020.

Згідно лікарського висновку про переведення вагітної на іншу роботу №50 від 25.01.2021 комунального некомерційного підприємства «Черкаський міський пологовий будинок «Центр матері та дитини» термін вагітності позивача становить 24 неділі, рекомендована легка робота, уникати нервового навантаження.

Нормативно-правові акти, які підлягають застосуванню.

1. Закон України «Про Державну кримінально-виконавчу службу» від 23.06.2005 №2713-1V (далі Закон №2713-1V).

Згідно частин 1, 2 статті 14 Закону №2713-1V до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Згідно частини 8 статті 14 Закону №2713-1V трудові відносини працівників кримінально-виконавчої служби регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Згідно частини п`ятої статті 23 Закону №2713-1V на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

2. Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-V111 (далі Закон №580-V111.

Частина перша статті 68 Закону №580-V111 передбачає, що у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Частина друга статті 68 Закону №580-V111 передбачає, поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Частина третя статті 68 Закону №580-V111 передбачає, що поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

3. Кодекс законів про працю України.

Згідно абзацу четвертого статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

4. Цивільний кодекс України.

Згідно частини першої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частина друга статті 23 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частина третя статті 23 Цивільного кодексу України передбачає, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

5. Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 377/31829.

Згідно пункту 25 вказаного Порядку особам рядового і начальницького складу, поновленим на службі або попередній посаді за рішенням суду у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням на іншу посаду, за час вимушеного прогулу виплата здійснюється з розрахунку середньоденного грошового забезпечення, яке особа рядового чи начальницького складу отримувала у місяці незаконного звільнення, або різниці в ньому за час перебування на нижчеоплачуваній посаді.

Правові висновки суду.

Судом встановлено, що згідно з письмовим попередженням від 29.10.2020 позивача було письмово попереджено про наступне вивільнення за п. 4 частини 1 статті 77 (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про Національну поліцію» через два місяці після ознайомлення з попередженням та запропоновано переведення на вакантну посаду старшого інспектора групи охорони державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)».

Згідно з лікарським висновком Комунального некомерційного підприємства «Черкаський міський пологовий будинок «Центр матері і дитини» №607 позивач є вагітною, термін вагітності 16 тижнів, рекомендована легка праця.

21.12.2020 позивач подала рапорт на ім`я в.о. начальника установи начальника арештного дому державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» Горбенка С. про надання лікарського висновку №607 від 01.12.2020 та ознайомлення з ним ОСОБА_2 і виконуючого обов`язки заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи Макухи С.М. На рапорті міститься кутовий штамп державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» із зазначенням вхідного номера 5/216/в від 21.12.2020.

Проте наказом відповідача Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» від 09.12.2020 №207/ОС-20 позивач була звільнена зі служби в державній кримінально-виправній службі України за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів з 30.12.2020.

Враховуючи, що згідно абзацу четвертого статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням, звільнення позивача здійснено з порушенням вимог закону, тому наказ від 09.12.2020 №207/ОС-20 є протиправним і підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на посаді, з якої була звільнена.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивач не повідомила про свою вагітність, оскільки вони спростовуються дослідженим у судовому засіданні рапортом позивача від 21.12.2020 на ім`я в.о. начальника установи начальника арештного дому державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» Горбенка С., на якому міститься відбиток штампу державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» із зазначенням вхідного номера 5/216/в від 21.12.2020.

Крім цього, згідно з висновком службового розслідування від 15.04.2021 рапорт від 21.12.2020 зареєстрований в журналі реєстрації внутрішніх документів від 19.10.2018 за №801.

Посилання відповідача на відсутність рапорта від 21.12.2020 та лікарського висновку №607 від 01.12.2020 у особовій справі позивача та висновок службового розслідування від 15.04.2021, згідно з яким ОСОБА_6 у телефонній розмові зазначила, що зареєструвала рапорт від 21.12.2020 та віддала його позивачу суд оцінює критично, оскільки вони не спростовують факт повідомлення позивачем про вагітність.

Посилання відповідача на ту обставину, що позивач не подавала рапорту на переведення на іншу посаду є необгрунтованим, оскільки наявність чи відсутність такого рапорту не має значення для вирішення питння про звільнення вагітної жінки.

Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 377/31829.

Згідно пункту 25 вказаного Порядку особам рядового і начальницького складу, поновленим на службі або попередній посаді за рішенням суду у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням на іншу посаду, за час вимушеного прогулу виплата здійснюється з розрахунку середньоденного грошового забезпечення, яке особа рядового чи начальницького складу отримувала у місяці незаконного звільнення, або різниці в ньому за час перебування на нижчеоплачуваній посаді.

Отже середньоденне грошове забезпечення обраховується в залежності від кількості календарних днів у місяці звільнення зі служби.

Згідно з довідкою державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» від 16.04.2021 №8/606 середньоденне грошове забезпечення позивача за грудень 2020 року (місяць незаконного звільнення) складає 283,13 коп.

Щодо періоду вимушеного прогулу, то позивач просить стягнути грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 10.12.2020 по 29.01.2021 (день звернення до суду з позовом).

Проте позивач звільнена 30.12.2020, отже грошове забезпечення за період з 10.12.2020 по 30.12.2020) не є вимушеним прогулом у зв`язку зі звільненням.

Водночас згідно частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на посаді середній заробіток має бути стягнений за час вимушеного прогулу.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що з 09.03.2021 позивач має право на отримання відпустки по вагітності та пологах, отже вимушеним прогулом є період з 31.12.2020 по 8.03.2021, всього 68 календарних днів.

Згідно частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.12.2020 по 8.03.2021, всього 68 календарних днів, розмір якого становить 19252,84 грн, виходячи із розрахунку: 283,13 грн х 68 календарних днів.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України) (п.57).

Позивач у судовому засіданні пояснила, що моральна шкода спричинена їй тим, що відповідач, знаючи про її вагітність, видав наказ про звільнення, в той час як вона погоджувалась на переведення на будь-яку посаду, сподіваючись працювати до надання відпустки по вагітності та пологах. Вказане спричинило їй негативні емоції та побоювання за протікання вагітності.

Суд вважає, що звільнення під час вагітності є порушенням прав позивача, передбачених ст. 184 КЗпП України, яке спричинило нервове напруження позивачки, пов`язане як з протиправністю дій відповідача, так і з позбавленням права отримати заробітну плату та допомогу по вагітності та пологах, тобто позбавленням джерела матеріального забезпечення в період вагітності та після народження дитини.

Суд також бере до уваги, що згідно лікарського висновку про переведення вагітної на іншу роботу №50 від 25.01.2021 комунального некомерційного підприємства «Черкаський міський пологовий будинок «Центр матері та дитини» термін вагітності позивача становить 24 неділі, рекомендована легка робота, уникати нервового навантаження.

За вказаних обставин суд вважає доведеним причинний зв`язок між протиправними діями відповідача щодо звільнення позивача та спричиненою їй моральною шкодою.

Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд виходить з засад розумності та справедливості.

Так. позивач не довела, що незаконне звільнення спричинило значні негативні зміни у її житті, тому суд дійшов висновку, що моральна шкода повинна бути стягнена у розмірі 50% від суми, яку просить позивач, тобто 5 000 гривень.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасувати наказу №207/ОС-20 від 09.12.2020; поновлення позивача на посаді начальника дільниці-начальника відділення соціально-психологічної служби дільниці слідчого ізолятора державної установи Черкаська виправна колонія (№62); стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31.12.2020 по 08.03.2021 у розмірі 19 252,84 грн. та стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Згідно частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про:

2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць;

3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже рішення суду про поновлення позивача на посаді начальника дільниці начальника відділення соціально-психологічної служби дільниці слідчого ізолятора Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» з 31.12.2020 та стягнення грошового утримання у межах стягнення за 1 місяць у сумі 8 493,90 грн (розрахунок: 283,13 грн. х 30 кал. дн.) підлягає негайному виконанню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідн частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач заявила про відшкодування судових витрат на правову допомогу у сумі 6 000 грн.

На підтвердження понесених витрат позивач надала копію договору про надання правової допомоги від 26.01.2021, укладеного з адвокатом Логвиним О.О., згідно з пунктом 3.1 якого гонорар адвоката складає 6 000 грн, та квитанцію про оплату за ведення справи в суді №34 від 26.01.2021 про оплату 6 000 грн.

Згідно 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що позовна заява підписана представником позивача адвокатом Логвинимм О.О.

Також адвокат Логвин О.О. надав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду від 15.02.2021 та приймав участь у судових засіданнях 30.03.2021, 12.04.2021 та 19.04.2021.

Отже розмір витрат на правову допомогу у сумі 6 000 грн є співмірним з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Проте враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, суд дійшов висновку, що пропорційним розміром витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, є 4 000 грн.

Позивач також сплатила судовий збір у сумі 908 грн за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 грн.

Враховуючи, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди задоволена частково у сумі 5 000 грн, стягненню з відповідача підлягають витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків від сплаченого судового збору, а саме 454 грн.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» №207/ОС-20 від 9 грудня 2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника дільниці начальника відділення соціально-психологічної служби дільниці слідчого ізолятора.

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на посаді начальника дільниці начальника відділення соціально-психологічної служби дільниці слідчого ізолятора Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» (вул. Сурикова, буд. 30, м. Черкаси, 19603, ) з 31 грудня 2020 року.

Стягнути з Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» (вул. Сурикова, буд. 30, м. Черкаси, 19603, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 31 грудня 2020 року по 8 березня 2021 року у сумі 19 252 (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні 84 копійки.

Стягнути з Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» (вул. Сурикова, буд. 30, м. Черкаси, 19603, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ) моральну шкоду у сумі 5 (п`ять) тисяч гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» (вул. Сурикова, буд. 30, м. Черкаси, 19603, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні та на правову допомогу у сумі 4 (чотири) тисячі гривень.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на посаді начальника дільниці начальника відділення соціально-психологічної служби дільниці слідчого ізолятора Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» (вул. Сурикова, буд. 30, м. Черкаси, 19603, ) з 31 грудня 2020 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» (вул. Сурикова, буд. 30, м. Черкаси, 19603, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах грошового забезпечення за один календарний місяць у сумі 8 493 (вісім тисяч чотириста дев`яносто три) гривні 90 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 26 квітня 2021 року.

Головуючий А.В. Руденко