Справа № 420/2342/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2342/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одескрансервіс» (, адреса: вул. Дунаєвського, 1, м. Одеса, 65069) до Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одескрансервіс» до Державної служби з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №169794 від 20.12.2019 року на суму 34000 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.03.2020 року об 11:51:43 справа №420/2342/20 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одескрансервіс» залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

03.04.2020 року за вх.№ЕП/4543/20 від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків разом із квитанцією про сплату судового збору у встановленому розмірі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ч.5 ст.262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.11.2019 року уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За наслідками розгляду Акту прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «Одескрансервіс» за порушення вимог ч.1 абз.16 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» в загальній сумі 34000,00 грн. Не погоджуючись із постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про накладення адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом. У якості доводів позовної заяви представник позивача вказує, що транспортний засіб, який було зупинено та щодо якого проведено перевірку, не є вантажним транспортом, а є транспортним засобом спеціального призначення неподільним автомобільним краном.

04.06.2020 року за вх. № ЕП/8273/20 та 05.06.2020 року за вх. № 21744/20 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

17.07.2020 року за вх. № ЕП/10881/20 та 01.09.2020 року за вх. № ЕП/13361/20 від Управління Укртрансбезпеки в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що підпункт 4 пункту 2 Порядку №879 визначає, що габаритно-ваговий контроль це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Відповідач зауважує, що одним із основних завдань Укртрансбезпеки є забезпечення безпеки на автомобільних дорогах загального користування та зведення до мінімуму порушень автоперевізниками транспортного законодавства, оскільки 60% доріг в країні знаходяться в незадовільному стані, а 20 % повністю зруйновані.

Ухвалою суду від 21.12.2020 року задоволено клопотання представника відповідача та замінено відповідача по справі з Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) на Південне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки (, 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) як правонаступника.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

01.11.2019 року, на підставі направлення на перевірку Управління Укртрансбезпеки в Одеській області від 31.10.2019 року № 006687, працівниками Управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено перевірку транспортного засобу LIEBHERR LTM 1200 номер IMS 607, що належить ТОВ «Одескрансервіс» та здійснено ваговий контроль вищезазначеного транспортного засобу.

Під час перевірки виявлено порушення вимог абз.16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.22,5 Правил дорожнього руху України, а саме: рух транспортного засобу LIEBHERR, реєстраційний знак НОМЕР_1 , масою 72000 кг. Та шириною 3 м. здійснювався без відповідного дозволу.

За результатами габаритно-вагового контролю автомобіля встановлено, що його фактична маса становить 72 тонн при нормативно допустимій - 40 тонн, відповідно до Акту № 048096 від 01.11.2019р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Відповідно до Акту 0005172 від 01.11.2019 року про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, довжина транспортного засобу становить .16,30 м при допустимій 22 м; ширина 3 м. при допустимій 2,6 м; висота 3,80м. при допустимій -4 м., що підтверджується довідкою №0028730 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, під час габаритно-вагового контролю встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 80% від нормативно допустимої та ширина транспортного засобу на 15.,38% більша за дозволену.

Згідно розрахунку плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 01.11.2019 року, ТОВ «Одескрансервіс» визначено плату за проїзд у розмір 6272,55 євро.

20.12.2019 року постановою в.о. начальника управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 169794 на позивача накладено штраф в загальній сумі 34000,00 грн. за правопорушення передбачене абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів .

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до п. 4. Положення, основним завданням Укртрансбезпеки є зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті.

Згідно з п.8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктом 15 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пунктів 3,4 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Згідно з п.16 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Водночас, оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п. 20-30 Порядку № 1567.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. (п. 20-22 Порядку № 1567).

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26-27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт», з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

В розумінні статті 1 Закону № 2344-III:

автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідно до вимог частини першої та другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина четверта статті 48 Закону № 2344-III).

Здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Пунктом 6 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пунктами 16 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Відповідно до п. 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оскаржувана постанова № 169794 від 20.12.2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в загальній сумі 34000,00 грн. прийнята органом державного контролю за вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

При цьому, підставою прийняття оскаржуваної постанови є матеріали здійснених посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області заходів державного контролю на автомобільному транспорті шляхом проведення 01.11.2019 року габаритно-вагового контролю транспортного засобу LIEBHERR, реєстраційний знак НОМЕР_1 . В ході габаритно-вагового контролю встановлено перевищення вказаними транспортними засобами нормативних вагових параметрів та габаритів по ширині.

Як вбачається зі змісту акту перевірки від 01.11.2019 року, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області встановлено порушення позивачем абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п.22,5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Згідно із положеннями ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. При цьому, пункт 12 Порядку № 879 передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Пунктом 13 Порядку № 879 визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно пункту 31 № Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

За приписами пунктів 1-3, 8 розділу ІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 за № 1171/29301), габаритно-ваговий контроль пересувними пунктами здійснюється на спеціально обладнаних ділянках доріг I - IV категорій. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю влаштовується на автомобільних дорогах загального користування з урахуванням параметрів видимості для певної категорії дороги згідно з вимогами ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина ІІ. Будівництво» у спеціально обладнаних для проведення габаритно-вагового контролю місцях або на майданчиках для відпочинку, стоянках та майданчиках для короткочасної зупинки автомобілів, обладнаних перехідно-швидкісними смугами. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати: 1) позначення відповідними тимчасовими дорожніми знаками; 2) рівну поверхню із поздовжнім та поперечним ухилом Ј 3 проміле; 3) тверде покриття (асфальтобетонне або цементобетонне) без деформацій дорожнього одягу; 4) ширину не менше ніж 7,0 м. Вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

З матеріалів справи вбачається, що лінійка телескопічна GR 500 та рулетка вимірювальна з фібергласовою стрічкою зав№Р/079 відповідно до свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 04.02.2019 року № 23-25/0000101 та №23-25/0000113 чинні до 04.02.2020 та відповідають вимогам технічному регламенту законодавчо регульованої метрології.

Викладене свідчить про те, що здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні сприяє створенню безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища та забезпечує функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Щодо твердження позивача про те, що відповідач не мав права застосовувати до нього штрафні санкції, оскільки він не є автомобільним перевізником вантажу в розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт», суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Вказані норми чітко регламентують поняття «автомобільний перевізник», вимоги до таких перевізників та наслідки їх недотримання. Їх аналіз дає підстави для висновку, що суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зазначені в статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", є виключно суб`єкти господарювання.

В свою чергу визначення поняття «суб`єкт господарювання» наведено в статті 55 Господарського кодексу України.

Так відповідно до вказаної статті суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Матеріалами справи підтверджується, що під час перевірки питання характеристики транспортного засобу посадовими особами відповідача не враховано.

Транспортний засіб LIEBHERR LTM 1200 номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Одескрансервіс» та щодо якого здійснено ваговий контроль, не здійснював перевезення вантажу, оскільки автокран є неподільною конструкцією, складається із автомобільного шасі, на якому постійно встановлена кабіна водія на 2 місця та поворотний кран. Такий транспортний засіб не призначений для перевезення людей чи вантажу.

Як вбачається зі змісту акту перевірки від 01.11.2019 року, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області встановлено порушення позивачем абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п.22,5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, перевезення вантажу не здійснювалось, що виключає можливість застосування абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Об`єктивна сторона правопорушення передбачає саме перевезення вантажу.

Суд не виключає необхідність здійснення контролю за ваговими характеристиками транспортних засобів, що прямують автомобільними шляхами України, втім у даних спірних правовідносинах застосування до позивача санкції, передбаченої абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про накладення адміністративно-господарського штрафу на позивача підлягає скасуванню, оскільки нею застосовано відповідальність за дії, що не відповідають ознакам об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено) ; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні та оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2102 грн. (а.с.30).

Суд дійшов висновку про стягнення з Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одескрансервіс» () судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн., поклавши ці витрати на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 260-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одескрансервіс» (, адреса: вул. Дунаєвського, 1, м. Одеса, 65069) до Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №169794 від 20.12.2019 року на суму 34000 грн.

Стягнути з Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одескрансервіс» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян