Справа № 300/2229/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 рокуСправа № 300/2229/20 пров. № А/857/1123/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2020 року (суддя Матуляк Я.П., м.Івано-Франківськ) у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ОВК) в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;

стягнути з ОВК заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у розмірі 6979,18 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК), який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що при складанні довідки-розрахунку аудитором не досліджено правильність встановлення фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 268,43 грн, а прийнято її як розраховану правильно. Фіксована сума індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з лютого по грудень 2015 року в розмірі 268,43 грн, щомісячно виплачувалась помилково, тому немає підстав проводити її виплату в наступні періоди.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не спростовано висновок аудитора щодо неналежного розрахунку суми індексації грошового забезпечення за спірний період, а фіксована сума індексації грошового забезпечення в розмірі 268,43 грн, розрахункова відповідачем самостійно згідно зі складеною довідкою-розрахунком.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року у справі №300/1895/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2020 року, позов ОСОБА_1 до ОВК про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ОВК щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2015 по 31.07.2019. Зобов`язано ОВК нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2015 по 31.07.2019 з урахуванням раніше виплачених сум (далі Судові рішення).

23.03.2020 відповідачем проведено виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2015 по 31.07.2019.

На запит ОСОБА_1 від 05.06.2020, аудитором Товариства з обмеженою відповідальністю аудиторської фірми «Юрек-Аудит»(далі ТОВ) проведено розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з лютого 2015 року по лютий 2018 року, за результатами якого складено аудиторську довідку-розрахунок від 10.06.2020 (далі Довідка-розрахунок). Так, згідно висновку, викладеного у вказаній Довідці-розрахунку всього за період з лютого 2015 року по лютий 2018 року індексація становить 32047,95 грн, різниця в розрахованій аудитором індексації і ОВК за цей період становить 6979,18 грн (а.с.24-29).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII).

При цьому правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон - №1282-XII).

У статті 1 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша статті 4 Закону №1282-XII).

Частинами першою-другою статті 5 Закону №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону №1282-XII).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджений «Порядок проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Порядок №1078).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»» від 06.02.2003 №491-IV.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку №1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Як встановлено вище, право позивача на відповідну індексацію встановлено Судовими рішеннями.

Відповідно до довідки-розрахунку сум індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з лютого 2015 року по серпень 2019 року, що видана ОВК сума індексації склала 19351,29 грн (а.с.18-19).

Проте, позивач з урахуванням Довідки-розрахунку аудитора, вважає розрахунок та виплату йому індексації грошового забезпечення у такому розмірі порушенням своїх прав.

Згідно з аудиторською Довідкою-розрахунком розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з лютого 2015 року по лютий 2018 року складає 32047,95 грн, різниця в розрахованій аудитором сумі індексації і ОВК становить 6979,18 грн. (а.с.24-28).

Зазначені розрахунки проведено на підставі, в тому числі, й довідки-розрахунку виданої відповідачем, що вказує на неповне проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача-апелянта на те, що при складанні Довідки-розрахунку аудитором не досліджено правильність встановлення фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 268,43 грн, а прийнято її як розраховану правильно, оскільки вказана розрахункова величина розрахована відповідачем самостійно згідно зі складеною довідкою-розрахунком. Посилання ТЦК на те, що фіксована сума індексації грошового забезпечення в розмірі 268,43 грн в період з лютого по грудень 2015 року, що підлягала до виплати позивачу зазначена помилково через механічну опечатку в розрахункових документах нічим не підтверджено: не зазначено ким допущено вказану помилку, як її виявлено, які дії вчинено на виправлення такої помилки, в яких саме розрахункових документах допущена така описка.

З огляду на наведене, з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу належить нарахувати та виплатити заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у розмірі 6979,18 грн, з урахуванням вже виплачених на виконання Судових рішень сум.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний

Повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року.