Справа № 280/5878/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2021 року м.Дніпросправа № 280/5878/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі №280/5878/20 (суддя Татаринов Д.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач) від 21 травня 2020року:

- №0-0806 на суму 8945,00 грн;

- №0-0806 на суму 1838,38 грн;

- №0-0806 на суму 3056,89грн;

та визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 04 серпня 2020 року №38729-59 на суму 12 312,61 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд визнав протиправними та скасував оскаржені позивачем рішення відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що будівлі, які належать позивачу, є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, оскільки останнім не надано доказів, що він є сільгоспвиробником у розумінні підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, а будівлі призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві стверджує, що суд повно встановив обставини справи, прийняв законне і обґрунтоване рішення на підставі доказів, що надавалися сторонами. Просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст.311 КАС України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 займається обробітком 13,67 га пайової землі, яка належить йому на праві власності.

Також на праві власності позивачу належать об`єкти нерухомого майна:

- нежитлова будівля складу літ. А. загальною площею - 392.1 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля вагової літ. А. загальною площею - 51.5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля кузні-плотні літ. А. загальною площею - 109,9 кв.м. розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

30 травня 2020 року ОСОБА_1 отримав податкові повідомлення-рішення:

- від 21 травня 2020 року №0-0806, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання у розмірі 3056,89 грн., за 2019 рік за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- від 21 травня 2020 року №0-0806, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання у розмірі 8945,00 грн., за 2019 рік, за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- від 21 травня 2020 року №0-0806, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання у розмірі 1 838,38 грн., за 2019 рік, за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Вважаючи рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржені рішення відповідача, виходив з того, що позивач підпадає під статус сільськогосподарського товаровиробника, а належні йому на праві власності нежитлові приміщення не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу положень пункту ж підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 ст.266 ПК України).

За приписами статті 30 ПК України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.

Так, підпунктом ж підпункту 266.2.2 (у редакції, чинній станом на 2019 рік) визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Застосування цієї податкової пільги пільги передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Судом встановлено, що основним видом діяльності позивача є, зокрема, вирощування зернових культур (пшениця, ячмінь).

У позивача у власності перебувають земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15-17).

20 березня 2020 року виконавчим комітетом Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області Назарчуку А.А. видана довідка №92, в якій зазначено, що він самостійно обробляє свої земельні ділянки загальною площею 13,67 га, а нерухоме майно використовує для зберігання врожаю та зберігання сільськогосподарського інвентарю (а.с.38).

Відповідач не заперечує, що позивач здійснює господарську діяльність шляхом вирощування зернових культур, проте вважає, що позивач не є сільськогосподарським товаровиробником в розумінні підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання. На користь висновку, що нормою підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України передбачена податкова пільга, в тому числі і для фізичних осіб, свідчить подальше законодавче уточнення правового регулювання. Так, Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII, підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Тобто, законодавець уточнив з 01.01.2019, що сільськогосподарським товаровиробником є юридичні і фізичні особи.

Встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом в постанові від 24.04.2020року у справі № 540/2206/19.

26 червня 2020 року обстеженням нежилих приміщень: нежитлова будівля складу літ. А. загальною площею - 392.1 кв.м, розташована за адресою: Запорізька область. Вільнянський район, с. Райське, вул. Гагарі на 98 б; нежитлова будівля вагової літ. А. загальною площею - 51.5 кв.м, розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Райське, вул. Гагаріна 98 в; нежитлова будівля кузні-плотні літ. А. загальною площею - 109,9 кв.м, розташована за адресою: Запорізька області, Вільнянський район, с. Райське, вул. Гагаріна 92 а) комісією встановлено, що зазначені нежитлові будівлі використовуються для зберігання сільськогосподарських культур та сільськогосподарського інвентаря (акт від 26.06.2020 а.с.37).

Згідно з положеннями Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інше.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі, що об`єкт нерухомості кузня-плотня не відноситься до споруд сільськогосподарського призначення, а тому є об`єктом оподаткування, колегія суддів відхиляє. Так, позивач надав суду докази, що вказана будівля не використовується за призначенням з 2005року, там відсутнє водо-газо-електропостачання, відповідне обладнання, яке б ідентифікувало будівлю як кузню чи плотню (надано технічний паспорт з описом конструктивних елементів будівлі). Навпаки, позивач використовує будівлю як складське приміщення для зберігання сільськогосподарського інвентарю, що підтверджується актом, складеним комісією.

Доказів того, що вказані вище об`єкти нерухомості здаються їх власником в оренду, лізинг, позичку та таке інше, відповідачем суду не надано. В той же час, позивач надав достатньо доказів на підтвердження того, що використовує зазначені об`єкти у своїй діяльності, зберігає там сільськогоподарську продукцію, техніку для обробітку землі та сільгоспінвентар.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що нежитлові будівлі: склад, загальною площею - 392.1 кв.м., за адресою: Запорізька область. Вільняпський район, с. Райське, вул. Гагаріна на 98 б; будівля вагової, загальною площею - 51.5 кв.м., за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Райське, вул. Гагаріна 98 в та будівля кузні-плотні, загальною площею - 109,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , призначені для використання у сільськогосподарській діяльності та є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника.

Відтак, нерухомість за цими адресами не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийняття оскаржених позивачем податкових повідомлень, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог про їх скасування та скасування виставленої позивачу податкової вимоги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі № 280/5878/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак