Справа № 520/681/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

28 квітня 2021 р. справа № 520/681/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Турко А.В.

представника позивача - Мірошника Р.С.,

представника відповідача - Гусаченко А.О.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИВО ЯГОДА" до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправними та скасування попередження та припису, -

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДИВО ЯГОДА", у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування складені головним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Харківській області Короткою Іриною Сергіївною Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 12.11.2020 р. № 85 та Припис про усунення виявлених порушень від 12.11.2020 р. № ХК27027/3236/2НД/АВ/П.

Ухвалою суду від 22.01.2021р. відкрито провадження у справі. Судові засідання по справі призначалися на 16.02.2021, 25.02.2021, 10.03.2021р., 30.03.2021р., 13.04.2021р., 28.04.2021р.

З 05.03.21 по 19.03.2021 р. суддя перебувала на лікарняному.

13.04.2021 року відкладено розгляд справи по суті з підстав задоволення клопотання представника позивача про не можливість прибуття адвоката Товариства до судового засідання у зв`язку з хворобою.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДИВО ЯГОДА" (далі за текстом заявник, ТОВ, Товариство) у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про визнання протиправним та скасування складених головним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Харківській області Короткою Іриною Сергіївною Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 12.11.2020 р. № 85 та Припису про усунення виявлених порушень від 12.11.2020 р. № ХК27027/3236/2НД/АВ/П.

Аргументуючи цю вимогу зазначив, що матеріалами інспекційного відвідування не підтверджено факт порушення з боку ТОВ законодавства про працю, оскільки, по-перше, з відеоматеріалу не вбачається можливим встановити обставини зйомки: точну дату, час, місце, особу, яка проводить зйомку, а також пристрій на який її зроблено. У зв`язку з чим, достовірність відеозапису є сумнівною. По-друге, відеозаписом не підтверджено належним чином факт допуску працівників без укладання трудових договорів. Особа, яка дає пояснення, на відеозаписі не встановлена належним чином, крім того вбачається, що вона не розуміє або неповно розуміє та усвідомлює питання, якій їй ставлять під час відео зйомки. Також відеозаписом не підтверджується кількість осіб та конкретні роботи. Відтак, попередження та припис є незаконними, необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Відповідач, Головне управління Держпраці у Харківській області (далі за текстом владний суб`єкт, адміністративний орган) з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що проведений захід контролю показав на існування трудових відносин між ТОВ та гр. ОСОБА_1 та 15 особами, які виконували роботи по збору врожаю малини (встановити їх особисті данні було неможливо, оскільки останні не забажали спілкуватися та втекли).

У відповідь на відзив позивач зазначив, що представники відповідача не мають повноважень на підписання процесуальних документів, вчинення процесуальних дій та брати участь у судових засіданнях. Формат відеозапису з інспекційним відвідуванням наданий позивачу відрізняється від формату запису наданого до суду, що може свідчити про фабрикування доказів. Специфіка діяльності по вирощуванню ягід не передбачає необхідності у наявності великої кількості людей у холодну пору року. ТОВ почало свою діяльність у 2018 році, коли і були висаджені перші ягідні насадження, плодоношення та відповідно збір врожаю, для якого потрібні сезонні робітники, починається з 2-го чи 3-го життя рослин, в залежності від сортових особливостей, не враховуючи рік висадки, відтак ТОВ має змогу обходитися тією кількістю робітників, яка відображена у штатному розкладі підприємства.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначив, що представник ОСОБА_2 (яка бере участь у справі, підписала електронний доказ диск, подає до суду документи) та ОСОБА_3 (яка підписала відзив на адміністративний позов) є належними представника ГУ Держпраці у Харківській області та мають повноваження на подання, підписання документів та представлення інтересів юридичної особи в суді, що підтверджується відомостями з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Диск з відеозаписом інспекційного відвідування наданий до суду записаний за допомогою файлової системи LFS призначеної для зчитування записаних файлів на комп`ютерних пристроях з операційною системою Windows XP або більш пізніх версій. Даний диск, як електронний доказ, засвідчений належним чином ЕЦП уповноваженою особою відповідача ОСОБА_2 , поданий на лазерному носії зчитування дисків.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Позивач пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув юридичного статусу юридичної особи приватного права, значиться у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань під ідентифікаційним кодом 41945002 від 16.02.2018р., є платником єдиного податку 3 групи. Основним видом діяльності Товариства є вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників (код КВЕД 01.25).

29.10.2020р. ГУ Держпраці у Харківській області була видано наказ про проведення інспекційного відвідування ТОВ «ДИВО ЯГОДА» №171, де у якості підстав указано: за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин прийнятим за результатами аналізу інформації отриманої із зверненням гр. ОСОБА_4 від 21.10.2020р.

Доказів оскарження цього наказу до суду або адміністративного органу вищого рівня матеріали справи не містять.

На реалізацію приписів згаданого наказу ГУ Держпраці у Харківській області було видано направлення на проведення заходу нагляду (контролю) від 29.10.2020р. №02.03-03/2576.

30.10.2020р. розпочалось інспекційне відвідування за фактичною адресою позивача: Харківська обл., Красноградський район, селище Дружба.

30.10.2020р. у зв`язку з ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів, інспектором праці складено вимогу про надання документів від 30.10.2020р. №ХК27027/3236/НД.

Направлення на проведення інспекційного відвідування та вимогу про надання документів ТОВ «ДИВО ЯГОДА» було пред`явлено та вручено особисто під підпис директору ТОВ «ДИВО ЯГОДА» - ОСОБА_5 .

У відповідь на вимогу №ХК27027/3236/НД від 30.10.2020 року, надані документи відповідно до яких встановлено, що ТОВ «ДИВО ЯГОДА» є платником єдиного податку 3 групи.

Відповідно до наказів (розпоряджень) про прийняття працівників на роботу, наданих до матеріалів інспекційного відвідування, в трудових відносинах з ТОВ «ДИВО ЯГОДА», перебувають: ОСОБА_6 - плодоовочівник із збирання врожаю; ОСОБА_7 - охоронець; ОСОБА_8 - плодоовочівник із збирання врожаю; ОСОБА_9 - бухгалтер; ОСОБА_10 - агроном; ОСОБА_5 - директор; ОСОБА_11 - плодоовочівник із збирання врожаю.

У ході інспекційного відвідування адміністративним органом було виявлено та зафіксовано на засіб відеофіксації факт знаходження на земельній ділянці при виконанні робіт - ОСОБА_1 , який пояснив, що є працівником Товариства.

Також, за твердженням владного суб`єкта засобом відеофіксації було зафіксовано 15 осіб, які виконували роботи, а саме: збір врожаю малини (особисті данні працівників (прізвище, ім`я, по батькові встановити було неможливо, оскільки останні не забажали спілкуватись та втекли).

02.11.2020р. було складено другу вимогу №27027/3236/2НД якою зобов`язано ТОВ «ДИВО ЯГОДА» у строк до 10 год. 00 хв. 04.11.2020 року надати письмові пояснення, документи щодо осіб які виконували роботи 02.11.2020 року за фактичним місцем здійснення діяльності ТОВ «ДИВО ЯГОДА». У відповіді від 04.11.2020 №4 ТОВ «ДИВО ЯГОДА» пояснень щодо осіб які виконували роботи 30.10.2020 року надано не було.

12.11.2020р. працівниками Управління було завершено проведення інспекційного відвідування і складено акт №ХК27027/3236/2НД/АВ від 12.11.2020р. (далі за текстом - Акт).

У тексті Акту викладені судження контролюючого органу про недотримання особою дисципліни у сфері охорони праці, а саме: невиконання вимог частини 3 ст.24 Кодексу законів про працю України шляхом допуску до фактичної роботи без укладення письмового трудового договору 16 працівників.

12.11.2020р. Акт був отриманий керівником ТОВ ОСОБА_5 , про що свідчить його підпис в Акті.

Заперечення на акт відсутні.

12.11.2020р. відповідачем із посиланням на Акт був виданий припис про усунення виявлених порушень від 12.11.2020 р. № ХК27027/3236/2НД/АВ/П та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 12.11.2020 р. № 85.

Згідно змісту припису виявлено порушення ТОВ вимог ч. 3 ст.24 Кодексу законів про працю та залучення до роботи працівників без оформлення письмового трудового договору та повідомлення Державної фіскальної служби про працевлаштування громадян. Термін усунення порушень встановлений 11.12.2020р.

Складено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 12.11.2020 р. № 85, згідно тексту якого ТОВ повідомлено про встановлений перевіркою факт використання праці працівників без належного оформлення трудових відносин та встановлену відповідальність абз. 2 ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю.

14.01.2021р. ТОВ надало відповідачу відповідь на припис, в якій повідомило, що викладені в акті, попередженні та приписі порушення відсутні.

23.11.2020р. ТОВ подано до ГУ Держпраці у Харківській області скаргу на Припис про усунення виявлених порушень від 12.11.2020 р. № ХК27027/3236/2НД/АВ/П.

За результати розгляду скарги відповідачем було повідомлено ТОВ про те, що скарга подана з пропуском строку оскарження.

Як з`ясовано судом, юридичною підставою для складання припису владний суб`єкт обрав положення ч. 3 ст.24 Кодексу законів про працю України, а фактичною підставою послугувало судження владного суб`єкта про використання Товариством праці найманих роботіників без укладення письмових трудових договорів.

Стверджуючи про протиправність управлінських волевиявлень адміністративного органу з приводу винесення припису та попередження, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Приводи та підстави здійснення контролю за дотриманням учасниками суспільних відносин дисципліни у сфері охорони праці; зміст та обсяг повноважень органів публічної адміністрації; процедура реалізації повноважень контролю регламентована, насамперед, ст.259 Кодексу законів про працю України, Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі за текстом - Закон №877-V), ст.53 Закону України Про зайнятість населення, ч.3 ст.34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, а також Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (затверджений постановою КМУ від 21.08.2019р. №823; далі за текстом - Порядок про здійснення контролю №823) і п.8 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (затверджений постановою КМУ від 17.07.2013 р. №509; далі за текстом - Порядок про штрафи №509).

Суд відзначає, що правові засади і гарантії здійснення громадянами права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці у статусі найманого робітника врегульовані, зокрема, приписами КЗпП України.

Згідно зі статтею 1 Кодексу законів про працю України, останній регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Процедура контролю з боку Держави за дотриманням роботодавцями цих прав громадянина унормована низкою приписів законодавчих актів, зокрема, ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 року (далі за текстом - Закон №877-V), де указано, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно з п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. №823; далі за текстом Порядок здійснення державного контролю №823) заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формах, визначених абзацом першим цього пункту.

Пунктом 19 вказаного Порядку передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Міра юридичної відповідальності за порушення роботодавцями законодавства про працю передбачена ст.256 КЗпП Кодексу законів про працю, згідно з абз 1-4 ч.1 якої посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження; вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення; порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Матеріалами справи підтверджено, що заявник брав участь у проведенні інспекції, адже фізично отримав направлення на перевірку і засвідчив цю подію власним підписом.

З тексту Акту вбачається, що в ході інспекційного відвідування 30.10.2020 року за фактичною адресою здійснення діяльності ТОВ «ДИВО ЯГОДА» - 63345, Харківська обл., Красноградський р-н, селище Дружба, було зафіксовано на засіб відеофіксації та опитано особи: ОСОБА_6 (перебуває у трудових відносинах); ОСОБА_8 (перебуває у трудових відносинах); ОСОБА_10 (перебуває у трудових відносинах) та ОСОБА_1 , який усно зазначив своє прізвище, ім`я, по-батькові та повідомив, що працює на посаді різноробочого в ТОВ «ДИВО ЯГОДА», стосовно якого підприємством жодного документу не було надано.

У ході заходу контролю працівниками відповідача використовувався засіб відеофіксації, що відображено у тексті Акту.

Переглянувши наявний в матеріалах справи відеозапис інспекційного відвідування, суд відмічає, що територія товариства огороджена бетонним парканом, на воротах міститься таблички з інформацією, що територія знаходиться під охороною та охороняється собакою. На території розміщені теплиця, будівля та поля з насадженнями малини, на деяких кущах якої є червоні ягоди. Також переглядом відеозаписом достеменно встановлено, що територія охороняється собакою.

На згаданому відеозаписі зафіксовано, що на території товариства були опитані чотири особи, які добровільно, без пред`явлення паспортів громадян України, назвали свої прізвища, ім`я та по-батькові та відповіли на яких посадах працюють в товаристві, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 .

Зокрема: громадянин, який під час опитування усно зазначив своє прізвище, ім`я, по-батькові - ОСОБА_1 , повідомив, що працює на посаді різноробочого в ТОВ «ДИВО ЯГОДА», збирає малину, давно працює, трудові правовідносини оформлені.

Ці обставини Товариством у ході розгляду справи не спростовані.

При цьому суд відмічає, що з перебігу відображених у відеозаписі подій не вбачається фізично можливим встановити осіб у вказаній в акті кількості - 15 громадян.

Окрім того, відеозаписом не зафіксовано виконання робіт по збору малини.

З переглянутого відео вбачається, що якась кількість осіб покидає дільницю з насадженнями.

Відео фіксування інспекційного відвідування складається із чотирьох файлів. На трьох файлах зафіксовано дата та час проведення інспекційного відвідування.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, що фіксування здійснювалося одночасно двома пристроями фіксації різних моделей, на одній із яких відсутня функція відображення дати та часу проведення зйомки. Перебіг відображених у відеозаписі подій з двох портативних камер співпадає між собою, не містить ознак демонтажу або іншого штучного втручання.

Суд зазначає, що і у тексті позову та додатково поданих документах позивачем були використані доводи, що специфіка діяльності по вирощуванню ягід не передбачає необхідності у наявності великої кількості людей у холодну пору року. ТОВ почало свою діяльність у 2018 році, коли і були висаджені перші ягідні насадження, плодоношення та відповідно збір врожаю, для якого потрібні сезонні робітники, починається з 2-го чи 3-го життя рослин, в залежності від сортових особливостей, не враховуючи рік висадки, відтак ТОВ має змогу обходитися тією кількістю робітників, яка відображена у штатному розкладі підприємства.

До матеріалів позову були надані копії наказів про працевлаштування 7 осіб, 3 з яких працюють на посадах плодоовочівник із збирання врожаю.

Проте, жодних інших доказів на підтвердження цього доводу позивач до суду не подав.

Суд зазначає, що у силу ч.4 ст.9, 90, 211, 242 КАС України рішення суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Дотримання судом вимог ст.129 Конституції України зумовлює виникнення потреби у витребуванні за ініціативою суду ненаданих учасниками справи доказів у цілях встановлення як об`єктивної істини, так і факту існування порушеного права (ущемленого інтересу) заявника.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки постанов Верховного Суду.

Так, Верховним Судом у постановах від 30.05.2018р. по справі №815/2143/16, від 13.04.2018р. по справі № 826/26667/15, від 23.05.2018р. по справі №821/223916 зазначено наступне: "Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. При цьому, згідно частини 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Аналізуючи вищенаведені норми, вбачається, що кодексом розподілено обов`язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі та передбачає активну роль суду в процесі збору доказів.

Вищенаведені статті спрямовані на забезпечення повного з`ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності. В свою чергу, суд не є пасивним спостерігачем за тим, що подають особи, які беруть участь у справі, на обґрунтування своїх вимог. Щоб правильно встановити фактичні обставини справи, суд наділено повноваженням збирати та оцінювати докази, а також сприяти реалізації прав сторін по справі в частині доказування обставин справи, шляхом витребовування необхідних доказів у разі необхідності. Виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права. Для цього ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на суд обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для правильного з`ясування всіх обставин справи. У тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Дієвість адміністративного судочинства залежить від того, на скільки повно і всебічно будуть підтверджені доказами обставини, що мають значення для правильного вирішення справи."

Тому, ухвалою окружного адміністративного суду від 25.02.2021р. було витребувано від ТОВ докази разом із письмовими поясненнями: 1) щодо розміру площі земельних ділянок, згідно з відповідними документами на право власності або право користування, які використовувались Товариством з обмеженою відповідальністю "ДИВО ЯГОДА" для здійснення господарської діяльності по вирощуванню ягід, станом на час проведення перевірки; 2) щодо обсягів, сортів та видів плодово-ягідних насаджень; розмірів площ насаджень; орієнтовних календарних дат чи проміжків часу збору врожаю; календарних дат останнього збору врожаю; документів про максимальні обсяги денного збору врожаю одним працівником; документи про обсяги та календарні дати реалізації урожаю; наявності чи відсутності обставин збору врожаю під час проведення перевірки; наявності чи відсутності обставин сільськогосподарських робіт під час проведення перевірки, кількості залучених до них працівників, ймовірності та дійсності (реальності) знаходження на площах насаджень сторонніх осіб.

На виконання вимог суду позивачем було подано письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що надати докази відносно зазначених обставин, окрім тих, які додані до цих письмових пояснень, не вбачається можливим через те, що позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, яка передбачає спрощений порядок ведення обліку та звітності, керується принципом свободи підприємницької діяльності, а приписами чинного законодавства України прямого обов`язку для позивача здійснювати облік чи документальне оформлення таких обставин не встановлено. До пояснень надана копія договору оренди земельної ділянки загальною площею 19,0000 га від 25.04.2018р. та копія податкової накладної від 18.09.2020р. № 29 щодо придбання малини у кількості 474, 9291 кг на суму 34 200, 60 грн.

Крім того, в поясненнях зазначено, що ймовірність знаходження на площах насаджень сторонніх осіб мінімальна, але не виключається: підприємство здійснює заходи, направленні на перешкоджання доступу сторонніх осіб до площ насаджень, встановлено огорожу, наявні сторожові собаки, тощо. Проте, підприємством на загальних умовах приймає відвідувачів, контрагентів, а інколи трапляються й випадки незаконного проникнення сторонніх осіб на площі насаджень в обхід вжитих підприємством заходам. Проте, зазвичай, такі випадки не завдають підприємству відчутної шкоди, а тому вдається обійтися шляхом посилання охорони власними силами без залучення правоохоронних органів.

З матеріалів справи встановлено, що з 10.07.2020р. ТОВ прийнятий на роботу ОСОБА_7 на посаду охоронця.

Продовжуючи вирішення спору, суд відзначає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів і наведення у процесуальних документах адекватних аргументів відповідності закону вчиненого волевиявлення і безпідставності доводів іншого учасника справи.

У розумінні ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а у силу запроваджених частинами 1 і 2 ст.74 КАС України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або не підтверджені визначеними законом певними засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за правилом ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, оцінивши добуті доказами за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання про те, що обставина присутності при наявності огорожі, сторожових собак і охоронця (згідно наданих письмових пояснень позивача) на площах насаджень, де провадиться господарська діяльність Товариства, фізичної особи громадянина, який добровільно та без ознак неусвідомлення значення власних дій, привітно і цілком адекватно представився та пояснив, що працює різноробочим у ТОВ «Диво Ягода» є підтвердженням здійснення ним функцій найманого робітника в інтересах позивача.

Доказів вчинення за цією подією провокації позивач до суду не подав, таких доводів у позові не навів.

Згідно з ч.1 ст.24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судовим розглядом достовірно з`ясовано та достеменно підтверджено встановлення використання позивачем одного працівника без оформлення трудових відносин.

У даному конкретному випадку кількість працівників (1 доведений у ході розгляду справи чи 15 задекларованих адміністративним органом) не має жодного юридичного значення та впливу на правомірність оскаржених Припису і Попередження, оскільки спірні рішення владного суб`єкта складаються у зв`язку з встановленням перевіркою факту використання праці працівників без належного оформлення трудових відносин в незалежності від кількості зафіксованих осіб.

Тому суд не знаходить правових підстав для визнання юридично неправильними та фактично необґрунтованими тих мотивів, які покладені в основу оскарженого рішення.

Суд вважає правомірним твердження відповідача, що ані Порядком №823, ані уніфікованою формою акта не передбачено конкретизації пристрою, на який здійснюється відоефіксація інспекційного відвідування.

Наведені заявником доводи не спростовують факту фізичної присутності гр. ОСОБА_1 на площах насаджень, де провадиться господарська діяльність позивача.

Зміст цих доводів не містить будь-яких адекватних поза розумним сумнівом пояснень причин фізичного перебування громадянина на території ТОВ, яка находиться під охороною.

При цьому, повідомлений працівником вид роботи повністю співпадає саме з напрямом господарської діяльності позивача.

Додатково суд зазначає, що Верховним Судом викладено в ухвалі по справі №460/3026/18 від 23.01.2020р. наступну правову позицію щодо представництва та само представництва в суді: «Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України. 30.09.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року №1401-VIII. 02.06.2016 за №1401-VIII Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України, відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 11, який передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року (абзац перший пункту). Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюватиметься з 1 січня 2020 року (абзац другий пункту). 30 вересня 2016 року зміни набули чинності. Водночас, варто зазначити, що пунктом 11 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про «самопредставництво» в Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів. За загальним правилом теорії права самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Разом з тим, змінами, внесеними до КАС України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18.12.2019 № 390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені» та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: «відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)». З аналізу цієї норми закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 44 КАС України процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження. Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації (ч.4 ст.87 Цивільного кодексу України). Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються, окрім Цивільного кодексу України, спеціальним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Загальні засади державної реєстрації, а також її основні принципи визначені в статті 4 вказаного Закону. До них, зокрема, належать обов`язковість та публічність державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі. З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр) (ч.1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"). Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (ч.3 ст.9 Закону). При цьому, відповідно до пункту другого частини першої статті першої цього закону Витяг з Єдиного державного реєстру (далі - Витяг) містить відомості, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", яка, зокрема, визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Якщо ж відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі.Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.»

Судом встановлено, що згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 та Перепилиця Г.Б. мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи ГУ Держпраці у Харківській області без довіреності.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк встановив факт використання праці одного працівника без належного оформлення трудових відносин, скоєне діяння кваліфікував правильно, норму закону визначив належну, положення цієї норми права витлумачив вірно, унаслідок чого міра застосованої юридичної відповідальності узгоджується із характером, змістом та наслідками вчиненого особою протиправного діяння.

Відсутність порушеного суб`єктивного права (ущемленого охоронюваного законом інтересу) є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), тому надав повну і вірну оцінку усім юридично значимим факторам,доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; вичерпно реалізував юридичні механізми з`ясування об`єктивної істини.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення буде виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Судове рішення у повному обсязі виготовлено 30.04.2021р. у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева