Справа № 580/2196/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2021 року Справа № 580/2196/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку письмовому провадження в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі №580/2196/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність, дії винними керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що пов`язані з невиплатою заробітної плати у відносинах публічної служби позивачу за період з 01.06.2019 по 30.06.2019;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2019 по 30.06.2019 в розмірі 12115, 20 грн. без урахування обов`язкових податків і зборів;

- допустити рішення до негайного виконання у межах суми стягнення за 1 місяць в розмірі 12115,20 грн. без урахування обов`язкових податків і зборів.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М. А. від 22.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання з її розгляду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 позов задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за червень 2019 року та стягнено з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за червень 2019 року в розмірі 8122,50 грн. (вісім тисяч сто двадцять дві гривні п`ятдесят копійок) (без урахування обов`язкових податків і зборів).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 - без змін.

Постановою Верховного Суду України від 31.03.2021 у справі №580/2196/19 касаційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року в справі №580/2196/19 скасовано в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та справу в цій частині направлено на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

09.04.2021 адміністративна справа №580/2196/19 надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду.

Відповідно до статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа №580/2196/19 передана шляхом автоматизованого розподілу на розгляд судді Кульчицькому С. О.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицького С. О. від 14.04.2021 прийнято до свого провадження матеріали адміністративної справи №580/2196/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів та вирішено розгляд справи здійснити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

22.04.2021 до суду від позивача надійшла заява про відвід судді Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицького С.О. з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтовуючи заявлений відвід, позивачем зазначено, що судові рішення, які приймалися суддею Кульчицьким С. О. у справах №2340/4462/18, №580/1516/19 та №580/2499/19, де позивач був стороною спору, скасовувались судами вищих інстанцій. Крім того, в порушення засад і правил судочинства, суд в ухвалі від 14.04.2021 вказав, що "Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Рідзеля О.А. від 22.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання з її розгляду.", хоча провадження у справі відкрито суддею Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М. А.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що підставою заявленого відводу є сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Кульчицького С.О., що виникли із-за скасування рішень судами вищих інстанцій, які прийняті суддею Кульчицьким С. О у справах №2340/4462/18, №580/1516/19 та №580/2499/19, де позивач був стороною спору.

При цьому, незгода сторони з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу (ч. 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, позивачем у заяві про відвід судді від 22.04.2021 зазначено, що "Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Рідзеля О.А. від 22.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання з її розгляду.", хоча провадження у справі відкрито суддею Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М. А.

Суд зазначає, що судом в ухвалі від 14.04.2021 невірно зазначено прізвище судді Черкаського окружного адміністративного суду, якою відкрито провадження в адміністративній справі №580/2196/19, а саме зазначено " Рідзеля О. А. " замість " Білоноженко М. А. ", отже допущено описку.

Статтею 253 Кодексу адміністративного судочинсва передбачена можливість виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні.

Враховуючи ту обставину, що вказана описка не змінює змісту та суті прийнятого рішення, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 виправлено описку в ухвалі суду від 14.04.2021, вказавши в другому абзаці мотивувальної частини ухвали від 14.04.2021 правильне прізвище судді "Білоноженко М. А." замість неправильного " Рідзеля О. А. ".

Суд зазначає, що допущення судом описки не є підставою для відводу в розумінні ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Щодо відводу судді на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, чинним законодавством не розкрито поняття «інші обставини», а відтак воно є оціночним.

Держава відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Крім того, згідно із ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Ці обставини, що склалися, спричинили побоювання позивача, що суддя Кульчицький С.О. може бути необ`єктивним, тому важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З врахуванням вищезазначеного, необхідно провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

З огляду на доводи, викладені у заяві про відвід судді, вбачається наявність сумнівів позивача щодо об`єктивності судді, які незважаючи на відсутність доказів щодо їх обґрунтованості, свідчать про недовіру до судді, упередженого ставлення самого позивача до суду та з незалежних від судді Кульчицького С.О. причин не можуть бути ним усунуті.

Таким чином, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини, які викладені в наведених вище рішеннях, з метою забезпечення судом достатніх гарантій, виключення будь якого сумніву щодо безсторонності, неупередженості та об`єктивності головуючого судді, незважаючи на недоведеність та необґрунтованість поданої заяви про відвід судді, суд дійшов висновку задовольнити відвід головуючому судді Кульчицькому С.О., заявлений позивачем.

Керуючись положеннями статтей 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицького С.О. у справі №580/2196/19 задовольнити.

Адміністративну справу №580/2196/19 передати для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Кульчицький