Справа № 569/7072/21
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/7072/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції Канарської Христини Романівни про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії поліцейського управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції Канарської Х.Р. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01.04.2021 року ЕАН №400872, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП , у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Також просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01.04.2021 року ЕАН №400872, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн., винесену поліцейським управління патрульної поліції в Рівненській області капралом поліції Канарською Х.Р.

В обґрунтування позову зазначає, що дії поліцейського управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції Канарської Х.Р. є незаконними, а винесена постанова протиправною. Позивач зазначає, що у постанові про накладення адміністративного стягнення містяться недостовірні дані, щодо місця події, яку поліцейський ОСОБА_2 кваліфікувала як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач зазначає, що у постанові вказано, що транспортний засіб рухався зі швидкістю 82 км/год. по вул. Дубенська,74 в м. Рівне, що не відповідає дійсності, оскільки за вказаною адресою знаходиться АЗС «ОККО».

Також звертає увагу суду на те, що показання швидкості вимірювалися приладом TruCam який не був закріплений на тринозі, як це передбачено інструкцією з експлуатації, а перебуваючи у руках патрульного, у зв`язку з чим показники є неточними, недостовірними та одержані неправомірним чином та не є належним та достовірним доказом.

Окрім того позивач зазначає, що використання самого пристрою TruCam поліцейськими є неправомірним, оскільки при використанні приладів вимірювання швидкості працівники Департаменту патрульної поліції, повинні мати з собою копії сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, свідоцтво про повірку даного приладу та такий пристрій повинен бути опломбований. Також інспектором не було враховано його пояснення.

Представник Департаменту патрульної поліції Биков О.В. надав суду відзив. В задоволенні позовних вимог просить відмовити. Зазначає, що адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне правопорушення такий, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що обставини на які посилається позивач по справі є надуманими, такими, що не відповідають дійсності. Поліцейський правомірно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу особи-правопорушника, прийому не порушив права особи, оскільки останній має право користуватися правами, передбаченими, ст..268 КУпАП під час розгляду справи, про що останньому зазначалося під час розгляду справи. Перевищення швидкості громадянином ОСОБА_1 підтверджується фотознімком та відеозаписом, здійсненим сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 №ТС000054, який вказаний у п.6 постанови серія ЕАН №4004872 від 01.04.2021 р.

Ухвалою суду від 08.04.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено судове засідання з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву вх. № 25327/21 від 28.04.2021 р. про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським капралом поліції управління патрульної поліції в Рівненській області Канарською Х.Р. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №4004872 від 01.04.2021 р. про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 340 грн. за правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Мотивуючи тим, що ОСОБА_1 01.04.2021 р. о 14 год. 53 хв., керуючи транспортним засобом в м. Рівне, вул. Дубенська, 74 , рухався зі швидкістю 82 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості населеному пункті на 20 км/год, чим порушив п.12.4 правил дорожнього руху України, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість вимірювалася лазерним пристроєм TruCam LTI 20/20 №ТС000054.

Відповідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3Правил дорожнього руху, затвердженихПостановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пункту 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно достатті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно з п.6 оскаржуваної постанови та відеозаписом, фото наявними в матеріалах справи, вимірювання швидкості здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості руху TruCAM серійний номер ТС 000054.

Твердження позивача щодо неправомірності використання працівниками патрульної поліції лазерного вимірювача TruCam 000054 LTІ 20/20, суд не бере до уваги, з огляду на таке.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3 197-12.

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення перевірки передбачено Порядком проведення перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13825, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 15.11.2018 року та чинного до 15.11.2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000054, є придатним до застосування.

Разом з тим, з оглянутої судом постанови вбачається, що зміст постанови суперечить зафіксованому вимірювачем швидкості руху т/з TruCAM часу вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в постанові вказано час вчинення «14:53:56», в той час як у доданій роздруківці з т/з TruCAM зафіксовано в автоматичному режимі час «14:52:07».

Тобто, в даному випадку міститься розбіжність між фактичним часом фіксації правопорушення та часом, зазначеним інспектором в постанові, що унеможливлює встановити дійсний час вчинення та той факт, що саме в 14:52:07 год. відбулося вказане правопорушення та ставить під сумнів законність складення оскаржуваної постанови.

Також слід зазначити, що як слідує з наданого відповідачем та оглянутого судом запису на диску DVD- R вбачається, що позивач рухався в загальному потоці транспортних засобів, а позаду та в напрямку зустрічного транспорту позивача також рухалися автомобілі із значною відстанню між собою, що також не дає можливості чітко встановити, що саме автомобіль позивача здійснив порушення правил ПДР, оскільки в зону фіксування лазерним вимірювачем швидкості ТгuСАМ із даного відео потрапляють ще два транспортних засоби, які входять в зону вимірювання.

Враховуючи, що у даному випадку не можливо чітко ідентифікувати факт правопорушення правил ПДР саме позивачем, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною.

Крім того, посилання позивача на те, що при фіксації швидкості атоматизованим приладом працівник поліції тримав останнього в руках заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру дороги, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не є тотожним «використанню в інший спосіб», зокрема «тримати в руках».

Саме до такого правового висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд в постанові від 11.09.2019 року у справі №127/19832/19, скасовуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості, визначене лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 не у зафіксованому режимі, а перебуваючи в руках патрульного поліцейського.

Судом встановлено з відеозапису наданого поліцейським в період фіксації правопорушення, прилад TruCam, яким вимірювався показник швидкості, не був закріплений на тринозі, як це передбачено інструкцією з експлуатації, яка є у вільному доступі мережі Інтернет, а тому показники були отримані неправомірним чином.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (частина 3 статті 77 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не знайшла свого підтвердження, постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Позивачем при зверненні до суду також заявлено вимогу про визнання протиправними дій та рішення посадової особи, однак ч.3 ст.286 КАС України передбачено, наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на поліцію завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманнямПравил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, тому в задоволенні позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

Судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн.

Суд зауважує, що у справах щодо накладення адміністративного стягнення, справляння судового збору, складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції Канарської Христини Романівни про скасування постанови задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4004872 від 01.04.2021 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Рівненській області капралом поліції Канарською Х.Р., відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 454 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Рівненській області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції Канарської Христини Романівни, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Ст.Бандери, 14а.

Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України місцезнаходження 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя Н.Г. Кучина