Справа № 640/8285/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 квітня 2021 року м. Київ № 640/8285/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у адміністративній справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Хольц Рітейл Україна"
доГоловного управління ДПС в Івано-Франківській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
присутні у судовому засіданні представники сторін:позивача - Шульжук Т.Р.; відповідача - Яремак Т.І.,
ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Хольц Рітейл Україна" (далі - позивач, ТОВ "Хольц Рітейл Україна", Товариство) подано на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва позов до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі - відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області, Контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.01.2020 № , № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2020 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі № 640/8285/20, призначено справу до судового розгляду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хольц Рітейл Україна" - задоволено повністю; судом вирішено:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 11.01.2020 № про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Хольц Рітейл Україна" грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 1017893,00 грн., з яких: 814314,00 грн. за основним платежем та 203579,00 грн. за штрафними санкціями;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 11.01.2020 № про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Хольц Рітейл Україна" завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 4169200,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 11.01.2020 № про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Хольц Рітейл Україна" грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 9549119,71 грн. за штрафними санкціями;

стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хольц Рітейл Україна" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 2А, ), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, ) понесені ТОВ "Хольц Рітейл Україна" витрати по сплаті судового збору у розмірі 21020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень).

Поряд із цим, під час перебування справи на розгляді у суді від позивача (по тексту альтернативно - Заявник) надійшла заява б/н від 03.12.2020 "Про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу", у якій Товариство просить суд покласти відшкодування витрат, понесених ТОВ "Хольц Рітейл Україна" на професійну правничу допомогу, у розмірі 98 000,00 грн. на ГУ ДПС у Івано-Франківській області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2021 призначено заяву б/н від 03.12.2020 "Про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу" представника ТОВ "Хольц Рітейл Україна" - Шульжука Т.Р. (адвоката) до розгляду у судове засідання на 22.04.2021 об 15:00 год.

22.04.2021 судом оголошено перерву на 28.04.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2021 призначено справу до судового розгляду по суті у режимі відеоконференції на 28.04.21 о 11:30 год.

У відкритому судовому засіданні у вказану дату представники сторін були присутні, судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Вирішуючи по суті подану заяву суд відмічає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 3 ст. 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

15.04.2021 до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у якій зазначено, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Суд відмічає, що розподіл судових витрат при прийнятті рішення в адміністративній справі регулюється статтею 139 КАС України.

У відповідності до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

В силу ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи представником позивача на підтвердження понесених витрат надано суду такі документи:

Договір про надання правової допомоги від 29.11.2019 № 291119;

Додаткову угоду № 3 від 02.04.2020 до Договору про надання правової допомоги від 29.11.2019 № 291119;

Розгорнуту специфікацію по наданню правової допомоги;

Рахунку на оплату № 32 від 03.04.2020;

Виписку по рахунку АО «Кроу Ейбі Україна».

Між Адвокатським об`єднанням «Кроу Ейбі Україна» (Виконавець)та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хольц Рітейл Україна» (Замовник) укладено договір про надання правової допомоги № 291119 від 29.11.2019 (Договір), згідно з п. 1.1. якого виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво та надати будь-які інші не заборонені законом види правової допомоги замовнику в обсягах, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а замовник зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, замовник оплачує Виконавцю гонорар за послуги, оформлені відповідно до п. 3.2 або, альтернативно, відповідно до п. 3.4 цього Договору, за фактом їх надання, якщо Сторони не домовляться по окремим послугам про часткову або повну попередню оплату, яка буде визначатися окремо укладеною Додатковою угодою між Сторонами.

Згідно з п. 3.2. Договору, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід Виконавця (його спеціалістів), фінансовий стан Замовника та інші істотні обставини.

За пунктом 3.4. Договору, для цілей визначення суми до сплати за надані послуги Сторони мають право за взаємною згодою коригувати вартість послуг, зазначену в специфікації, до підписання Акту приймання-передачі обома Сторонами (таке коригування здійснюється з урахуванням часу, витраченого на вивчення нормативних матеріалів, набутого раніше на подібних проектах досвіду, розроблених раніше проектів документів і інших подібних чинників).

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що у випадках, коли можна точно визначити обсяг робіт, Сторони можуть встановлювати фіксовану суму гонорару Виконавця; у таких випадках (а також в інших випадках, коли сума попередньо узгоджена з Замовником) Виконавець не подає докладну специфікацію як зазначено в п. 3.2, а направляє Замовнику тільки Акт приймання-передачі (з описом наданих послуг і узгодженою сумою) і рахунок.

Суд зазначає, що акт виконаних робіт (наданих послуг) є первинним документом, який фіксує факт виконання зобов`язань адвоката перед клієнтом (позивачем) та на його підставі в останнього виникає обов`язок сплатити гонорар.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 3 до Договору № 291119 від 29.11.2019, сторони домовилися, що в рамках умов Договору та цієї Додаткової угоди Виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво та надати будь-які інші не заборонені законом види правової допомоги Замовнику (що надалі іменуються "Послуги"), в тому числі, але не виключно:

1.1. консультація з питань оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених Головним управлінням ДПС у Івано-Франківській області від 11.01.2020 № 000024050, № та № до Окружного адміністративного суду м. Києва;

1.2. підготовка та подання позовної заяви з додатками, в тому числі з використанням системи «Електронний суд»;

1.3. підготовка, подання відповів на відзив, клопотань, заперечень, письмових пояснень та інших процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи Окружний адміністративним судом м. Києва;

1.4. вчинення дій з метою забезпечення ефективної участі в судовому процесі та формування правової позиції у спорі, зокрема, але не виключно - ознайомлення з матеріалами справи, направлення адвокатських запитів з питань, що стосуються предмета та підстав позову, предмета доказування тощо;

1.5. представництво інтересів у судових засіданнях Окружного адміністративного суду м. Києва, в тому числі у режимі відеоконференції. Для цілей цієї Додаткової угоди, до участі у судових засідання прирівнюється час очікування представником початку судового засідання; час витрачений на прибуття до суду в день призначеного судового засідання, в тому числі у випадку, коли воно не відбулося з причини, які не залежали від представника (подання іншою стороною у спорі клопотання про відкладення розгляду справи, неявки свідків, експертів, зняття судом справи з розгляду, тощо);

1.6. допоміжна діяльність для забезпечення захисту інтересів Замовника у суді першої інстанції: пошук та аналіз судової практики, податкових консультацій, роз`яснень тощо з питань, що стосуються предмету спору, отримання судових рішень y справі.

При цьому, відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 3 Сторони домовилися, що за послуги згідно п. 1 цієї Додаткової Угоди Замовник сплачуватиме Виконавцю фіксовану винагороду у розмірі 98 000,00 грн., без ПДВ, який на зазначену вартість послуг не нараховується, оскільки Виконавець їв платником єдиного податку згідно законодавства України. Винагорода передбачає передплату у розмірі 50% від суми, та підлягає сплаті протягом 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку Виконавцем.

Враховуючи, що сторони погодили фіксовану суму винагороди за надання правової допомоги в силу вимог п. 3.5. Договору Виконавець зобов`язаний направити Замовнику тільки Акт приймання-передачі (з описом наданих послуг і узгодженою сумою) і рахунок.

Позивачем надано копію рахунку на оплату № 32 від 03.04.2020 на суму 98 000,00 грн., разом з тим, акт приймання-передачі відповідно до п. 3.5. Договору, що містив би опис фактично наданих послуг на виконання такого Договору, до суду надано не було.

Між іншим, інформація, яка міститься в п. 1 Додаткової угоди № 3, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону та суд можливості оцінити співмірність витрат на професійну правничу допомогу для надання заперечень та вирішення питання про розподіл судових витрат відповідно.

За приписами статті 15 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього Закону).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до позиції висловленої Верховним Судом у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 810/4749/15 підкреслено на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за доцільні, дублюючі одна одну, послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків. Крім того, у даному ж рішенні вказано й про те, що витрати за час перебування адвоката у судовому засіданні повинні підтверджуватися хронометричними даними протоколу судового засідання.

Беручи до уваги, що позивачем не надано акту приймання-передачі (з описом наданих послуг і узгодженою сумою), що передбачений Договором, враховуючи, що п. 1 Додаткової угоди № 3 містить лише орієнтовний перелік видів правової допомоги за Договором, проте не відображає обсягу фактично наданої правової допомоги відповідно до акту, що не дозволяє проаналізувати розмір таких витрат на обґрунтованість та пропорційність до предмету спору, їх пов`язаність з розглядом справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника ТОВ "Хольц Рітейл Україна" - Шульжука Т.Р. від 03.12.2020 "Про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу".

Керуючись ст.ст. 243, 248, 252, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви б/н від 03.12.2020 "Про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу" представника ТОВ "Хольц Рітейл Україна" - Шульжука Т.Р. (адвоката) - відмовити.

Ухвала, відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали виготовлено 30.04.2021.

Суддя К.С. Пащенко