Справа № 520/12253/2020
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 р.Справа № 520/12253/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник позивача Савєльєв В.В.

представник відповідача Наумецька Е.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, повний текст складено 14.12.20 року по справі № 520/12253/2020

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області № та № від 23 грудня 2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що 25.11.2019 року поштовим відправленням №427 ФОП ОСОБА_1 було отримано Акт №227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 від 06.11.2019 року «Про результати камеральної перевірки несвоєчасної сплати єдиного податку», складений Центральним управлінням Головного управління ДПС у Харківській області. Період проведення перевірки в преамбулі Акту перевірки не вказаний, але за текстом вбачається, що перевіркою охоплено період 2016-2019 років. На Акт перевірки у встановлених законом порядку та строки подані заперечення, але ГУ ДПС області дані заперечення залишені без задоволення. 07.02.2020 року ФОП ОСОБА_1 поштовим відправленням № 345 були отримані два податкових повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області від 23 грудня 2019 року про застосування штрафів за порушення строків сплати єдиного податку з фізичних осіб: № на суму 48652,17 грн. та № на суму 4504,46 грн., які були прийняті на підставі акту перевірки №227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 від 06.11.2019 року. Дані податкові повідомлення - рішення у встановлений законом строк були оскаржені до ДПС України, але рішенням ДПС України скарга позивача залишена без задоволення. Вважає зазначені податкові повідомолення-рішення протиправними, оскільки перевірка проведена не у спосіб, визначений Податковим кодексом України. Відповідач порушив встановлений пунктом 86.2. ст. 86 ПКУ строк надіслання Акту перевірки; повідомлення про дату розгляду заперечень з ГУ ДПС області на адресу позивача взагалі не надходило. Вважає, що ГУ ДПС області, не надіславши ФОП ОСОБА_1 повідомлення про дату розгляду заперечень, розглянувши заперечення без обов`язкової участі підприємця і, відповідно, не врахувавши надані заперечення під час винесення ППР, грубо порушило вимоги пунктів 86.7., 86.8. статті 86 ПКУ. Дана обставина є самостійною підставою для скасування ППР.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований 26.12.2000 року в якості фізичної особи - підприємця, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З наявних матеріалів справи вбачається, що фахівцем контролюючого органу на підставі п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76, п.86.2 ст.86 Податкового Кодексу України проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати єдиного податку фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 .

За наслідками вказаної перевірки складено акт від 06.11.2019 року №227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб протягом строків, визначених п. 295.3 ст. 295 Кодексу: несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеного п.п.3 п.291.4 ст.291 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 цього Кодексу, в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. За результатами перевірки встановлено: несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку протягом граничних строків.

Згідно розписки представник позивача за довіреністю отримав 12.11.2019 року примірник вказаного акту перевірки.

Позивач 05.12.2019 року за вих.№05/12 направив до Головного управління ДПС у Харківській області заперечення на акт камеральної перевірки, в яких не заперечував щодо встановлених актом порушень податкового законодавства, а зазначав про те, що перевірка проведена не у спосіб, визначений Податковим кодексом України.

З наявної в матеріалах копії висновку про розгляд заперечення до акту перевірки ФОП ОСОБА_1 вбачається, що Центральним управлінням ГУ ДПС у Харківській області розглянуто заперечення від 05.12.2019 №05/12 (вхідний Центрального управління ГУ ДПС у Харківській області від 10.12.2019 №44924/ФОП) на акт перевірки №227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 від 06.11.2019 «Про результати камеральної перевірки несвоєчасної сплати єдиного» з питання своєчасності сплати єдиного податку фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 . Зі змісту вказаного висновку вбачається, що згідно з абз.2 п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Кодексу предметом камеральної перевірки також може бути ... своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Отже, використання під час перевірки автоматизованої інформаційної системи «Податковий Блок», яка містить інформацію про подані до органів ДПС податкові декларації та платіжні доручення про сплату єдиного податку, не суперечить вимогам Кодексу. З огляду на вищенаведене, Центральним управлінням Головного управління ДПС у Харківській області прийнято рішення залишити без задоволення заперечення ФОП ОСОБА_1 від 05.12.2019 року №05/12. Заперечення розглянуто без уповноваженої особи ФО-П ОСОБА_1 в зв`язку з повідомленням у телефонному режимі про відсутність цієї особи на даний час у м.Харкові.

19.12.2019 року за вих.№7524/ФОП/20-40-56-06-26 позивачу було направлено повідомлення про розгляд заперечення до акту перевірки ФОП ОСОБА_1 , згідно якого Центральним управлінням Головного управління ДПС у Харківській області прийнято рішення залишити без задоволення заперечення ФОП ОСОБА_1 від 05.12.2019 року №05/12. Заперечення розглянуто без уповноваженої особи ФО-П ОСОБА_1 в зв`язку з повідомленням у телефонному режимі про відсутність цієї особи на даний час у м.Харкові.

23 грудня 2019 року ГУ ДПС у Харківській області були винесені податкові повідомлення - рішення про застосування штрафів за порушення строків сплати єдиного податку з фізичних осіб: № на суму 48652,17 грн. та № на суму 4504,46 грн., які були прийняті на підставі акту перевірки №227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 від 06.11.2019 року.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до ДПС України в порядку ст.56 ПКУ. Рішенням від 16.04.2020 року №13600/6/99-00-08-05-04-06 про результати розгляду скарги встановлено, що аргументи скаржника не знайшли своє підтвердження, ДПС погоджується з позицією ГУ ДПС у Харківській області, щодо порушення скаржником строків сплати самостійно визначеного зобов`язання з єдиного податку у сумі 45044,60 грн., із затримкою до 30 календарних днів та у сумі 243260,85 грн. із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, встановленого актом перевірки від 06.11.2019 року №227/20-40-56-06- 09/ НОМЕР_1 . Враховуючи викладене та керуючись главою 4 ПК України, Державна податкова служба України залишила без змін ППР ГУ ДПС у Харківській області від 23.12.2019 року № та №, а скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

При цьому, під час розгляду скарги Державною податковою службою України встановлено, що відповідно до інформації АІС «Податковий блок» у перевіряємому періоді скаржник при здійсненні підприємницької діяльності застосовує спрощену систему оподаткування, платник єдиного податку (III група - 5%). На підставі аналізу даних інтегрованої картки платника податку скаржника по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» встановлено, що станом на 01.01.2017 обліковується переплата в розмірі 2,69 грн. Відповідно до даних податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи - підприємця, поданих до контролюючого органу за 2016-2019 роки скаржником визначено суму єдиного податку яка підлягає сплаті до бюджету, а саме: податкова декларація від 23.01.2017 № за 2016 рік визначено суму єдиного податку у розмірі 10417,94 грн. у зв`язку з відсутністю сплати по граничному терміну, з урахуванням переплати, по граничному терміну сплати 19.02.2017 виник борг у сумі 10415,25 грн., який сплачено 01.03.2017, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 10 днів; податкова декларація від 04.04.2018 № за 1 квартал 2018 року визначено суму у розмірі 34632,12 грн. по граничному терміну сплати 20.05.2018 виник податковий борг в сумі 34629,33 грн., який сплачено 19.06.2018, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 30 днів; податкова декларація від 11.07.2018 № за 1 півріччя 2018 року визначено суму у розмірі 71849,08 грн. по граничному терміну сплати 19.08.2018 виник податковий, борг в сумі 71846.29 грн., який сплачено 18.02.2019, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 183 дня; податкова декларація від 08.10.2018 № за 3 квартали 2018 року визначено суму у розмірі 117094,74 грн. по граничному терміну сплати 19.11.2018 виник податковий борг в сумі 188941,03 грн. який сплачено 18.02.2019, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 91 день; податкова декларація від 03.01.2019 № за 2018 рік визначено суму у розмірі 24394,29 грн. по граничному терміну сплати 21.02.2019 виник податковий борг в сумі 3352,16 грн., який сплачено 18.04.2019, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 56 день; податкова декларація від 11.04.2019 № за 1 квартал 2019 року визначено суму у розмірі 54320,48 грн. по граничному терміну сплати 20.05.2019 виник податковий борг в сумі 50967,64 грн., який сплачено 07.08.2019, тобто з порушенням граничного термін) сплати на 79 днів; Таким чином, на підставі аналізу даних інтегрованої картки скаржника по платежу «єдиний податок», перевіркою встановлено несвоєчасну сплату самостійно визначених зобов`язань з єдиного податку на загальну суму 45044,60 грн. із затримкою до 30 календарних днів, та у розмірі 243260,85 грн. із затримкою більше 30 календарних днів, чим порушено вимоги пункту 295.3 ст.295 ПК України, що призвело до нарахування штрафних санкцій відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України.

Підставою для звернення до суду з адміністративним позовом слугували процедурні порушення, допущені, на думку позивача, відповідачем.

Так, позивач у адміністративному позові зазначив, що законодавець чітко окреслює найменування електронних баз, які можуть використовуватись в ході камеральної перевірки, а саме: 1.Система електронного адміністрування податку на додану вартість, яка включає: а) дані центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (тобто мається на увазі База даних Держказначейства); б) дані Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій; 2. Дані Єдиного реєстру акцизних накладних; 3. Система електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. В преамбулі Акту перевірки вказано, що при камеральній перевірці використовувались «заява про право застосування спрощеної системи оподаткування, подана до контролюючого органу за місцем реєстрації - податкової адреси» та «реєстраційні дані в ІС «Податковий блок». Отже, працівник ДПС провела камеральну перевірку на підставі даних Інформаційної системи та заяви, не передбачених в п. 75.1.1. ПКУ. За цих обставин проведена, нібито, камеральна перевірка, на думку позивача, набуває ознак позапланової невиїзної документальної перевірки. З огляду на викладене, позивач вважає, що камеральна перевірки, оформлена Актом № 227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 від 06.11.2019 року проведена не у спосіб, передбачений ПКУ, а тому є незаконною.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що процесуальні порушення контролюючого органу щодо порядку розгляду заперечень позивача, не вплинули на правомірність встановлення порушень податкового законодавства, допущеного позивачем.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки, в свою чергу, безпосередньо встановлено статтею 76 вказаного Кодексу.

За приписами статті 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно положень пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством передбачено термін, протягом якого платник податків має право подати заперечення на акт, а саме протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, у свою чергу, передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акту такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акту перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як свідчать матеріали справи Головним управління ДПС у Харківській області Акт № 227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 від 06.11.2019 на адресу ОСОБА_1 було направлено лише 21.11.2019р., що підтверджується штампом «Укрпошти» на конверті, поштове відправлення № 427.

Тобто, встановлений п. 86.2. ст. 86 ПКУ триденний строк для надіслання Акту перевірки платнику податків, був порушений.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що згідно розписки представник позивача за довіреністю отримав примірник вказаного акту перевірки 12.11.2019 року, з огляду на наступне.

Позивач з цього приводу зазначає, що Акт перевірки від 06.11.2019 року дійсно ревізором- інспектором Ломейко Ю.В. спочатку, 12.11.2019 р., помилково було вручено кур`єру ОСОБА_2 , який мав право лише здавати документи на пошту та в інші органи, повноважень отримувати будь-які документи від імені ФО-П ОСОБА_1 в органах ДПС України він не мав. Тому в той же день, 12.11.2019р., Акт перевірки був повернутий кур`єром ревізору-інспектору та направлений відповідачем на адресу позивача поштою.

В свою чергу, судом першої інстанції не було витребувано у відповідача та не було досліджено копію довіреності ФО-П ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , висновок суду грунтується лише на підставі напису на Акті перевірки.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що між 06.11.2019 р. та 12.11.2019 р. пройшло 4 робочі дні, тобто в будь-якому разі відповідач порушив встановлений пунктом 86.2. ст. 86 ПКУ строк надіслання Акту перевірки.

Судом також встановлено, що на Акт перевірки у встановлені законом строки позивач подав заперечення, які надіслав на адресу відповідача поштою 09.12.2019 р. При цьому ФО-П ОСОБА_1 зазначив про бажання прийняти участь у розгляді цих заперечень та просив ГУ ДПС області повідомити йому про дату та час розгляду заперечень.

Проте, позивачу про дату та час розгляду заперечень повідомлено не було. При цьому, від відповідача надійшов лист від 19.12.2019 р. № 7524/ФОП/20-40-56-06-26 «Про розгляд заперечень до акту перевірки ФОП ОСОБА_1 », з якого вбачається, що заперечення залишені без задоволення. Розгляд заперечень було здійснено без уповноваженої особи ФО-П ОСОБА_1 . Також зі змісту листа вбачається, що письмове запрошення для участі у розгляді заперечень позивачу не направлялось.

Судова колегія звертає увагу на те, що вказаними вище нормами Податкового кодексу України чітко встановлено строки та порядок прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами проведення контролюючим органом, в даному випадку, камеральної перевірки. При цьому, нормами Податкового кодексу України не передбачено права контролюючих органів, відступлення від вказаного порядку чи строків. Винятком, не прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, є лише подання таким платником податків заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів.

Отже, податкове повідомлення-рішення може бути прийнято протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки. Водночас, враховуючи надане платнику податків право на подання протягом 10 робочих днів з дня отримання акта перевірки заперечень на нього, воно не може бути прийнято раніше спливу відповідного строку.

Одним із прав платника податків відповідно до пункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України є право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом встановлено, що повідомлення про дату та час розгляду заперечень від ГУ ДПС у Харківській області на адресу ФО-П ОСОБА_1 не надходило. Отже, ГУ ДПС у Харківській області, не надіславши ФО-П ОСОБА_1 повідомлення про дату та час розгляду заперечень та розглянувши заперечення без обов`язкової участі останнього і, відповідно, не врахувавши надані заперечення під час винесення ППР, було порушено вимоги пунктів 86.7., 86.8. статті 86 ПКУ та право платника податків, передбачене пунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України. Дана обставина є самостійною підставою для скасування ППР.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в аналогічних справах, пов`язаних з прийняттям податкових повідомлень-рішень поєднаним з порушенням порядку розгляду заперечень на акти камеральних перевірок, у постановах від 15 січня 2019 року по справі № 826/3576/15, від 28 вересня 2020 року по справі № 520/2305/19.

Колегія суддів вважає необгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що, оскільки представник ФО-П ОСОБА_1 отримав Акт перевірки 12.11.2019 р. (за обставин, викладених вище), то позивач порушив встановлений законодавством строк в 10 робочих днів для подання заперечень на Акт перевірки і це дає підставу податковому органу залишити заперечення без розгляду, оскільки такий висновок спростовується вищевикладеним.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в ППР від 23 грудня 2019 року № та № , зазначено, ще вони прийняті на підставі акту від 06.11.2019 р. № 00227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 від 06.11.2019, тоді як вручений позивачу акт камеральної перевірки містить інший номер - № 227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 від 06.11.2019 р.

Тобто, де-юре акт перевірки № 00227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 позивачу не вручався.

Крім того, в копії ППР № від 23.12.2019 на суму 45044,6 грн., долученій до відзиву, вказано, що це ППР прийнято на підставі акту № 00227/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 від 18.12.2019. Це ППР має всі реквізити, включаючи підпис керівника податкового органу Олени Клімової та відбиток печатки ГУ ДПС у Харківській області.

Викладене свідчить, що відповідач склав два різних за змістом ППР, що мають один і той самий номер - № від 23.12.19.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року по справі № 520/12253/202 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 по справі № 520/12253/2020 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області № та № від 23 грудня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 30.04.2021 року