Справа № 420/4417/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4417/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

позивачки ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon (https://vkz.court.gov.ua - EasyCon) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 за результатом розгляду якого, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивачка просить суд:

Визнати протиправними дії відповідача під час розгляду заяви від 23 жовтня 2019 року про державну реєстрацію прав власності на нежитлове приміщення - кладову № К-70, площею 3,4 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 49957675 від 02.12.2019 року;

Зобов`язати відповідача здійснити державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на нежитлове приміщення кладову № К-70, площею 3,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування адміністративного позову позивачка зазначає, що 23.10.2019 року вона звернулася до Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області із заявою про державну реєстрацію за нею права власності на нежитлове приміщення кладову № К-70, площею 3,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ). Позивачка зазначає, що до заяви було додано всі необхідні документи, що передбачені Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 та сплачено збір, проте, 29.10.2019 року реєстратор прийняв рішення про зупинення розгляду заяви у зв`язку із відсутністю у повному обсязі документів, необхідних для державної реєстрації. Позивачка зазначає, що відповідач не вказав відсутність яких саме документів стала підставою для зупинення розгляду заяви. Під час усної розмови позивачка пояснила реєстратору, що надала всі документи, необхідні для реєстрації права власності, однак 27.02.2020 року отримала рішення від 02.12.2019 року № 49957675 про відмову у реєстрації права власності.

Ухвалою суду від 01.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.07.2020 року.

Ухвалою суду від 01.09.2020 року застосовано до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.

Зупинено провадження у справі № 420/4417/20 до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

Повідомленням від 18.09.2020 року головним державним виконавцем Івановим І.В. ухвала суду повернута на адресу суду без прийняття до виконання, у зв`язку з неповною ідентифікацією боржника, що не дає можливості винести постанову про відкриття виконавчого провадження. 29.09.2020 року повідомлення надійшло до суду.

Ухвалою суду від 30.10.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 30.10.2020 року застосовано до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та зупинено провадження у справі № 420/4417/20 до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

Ухвалою суду від 31.03.2021 року провадження у справі поновлено.

31.03.2021 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.04.2021 року.

21.04.2021 року на адресу суду від Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) надійшла копія акту державного виконавця від 16.04.2021 року та документи реєстраційної справи.

Під час судового розгляду справи позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити.

Третя особа, ОСОБА_2 , пояснив, що вважає адміністративний позов таким, що належить до задоволення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вислухав думку сторін, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

23.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області із заявою № 36559623 про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення-кладову № К-70 у будинку АДРЕСА_1 .

З огляду на картку прийому заяви № 185808051 від 23.10.2019 року, до заяви додано: технічний паспорт на нежитлове приміщення-кладову серія та номер: б/н, видавник КП «Лиманське районне бюро технічної інвентаризації» Лиманської районної ради Одеської області; довідку № 611/06-12, видавник ТОВ «РЕАЛ-ІНВЕСТ» та ОСОБА_3 , Акт приймання передавання об`єкту інвестору, договір інвестування в будівництво № 611/06-12А/К.

29.10.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Івановим І.В. прийнято рішення № 49406666 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2019 року за № 36559623, у зв`язку із тим, що документи подані не в повному обсязі.

02.12.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Івановим І.В. прийнято рішення № 49957391 про відновлення розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.10.2019 року № 36559623, у зв`язку із закінченням терміну, визначеного ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

02.12.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Івановим І.В. прийнято рішення № 49957675 про відмову у державній реєстрації реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення-кладову № К-70 у будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

З огляду на зміст рішення, підставою для його прийняття стало ненадання позивачкою документів, відсутність яких є перешкодою у здійсненні державної реєстрації заявлених ним речових прав.

Суд зазначає, що з огляду на вилучені державним виконавцем у відповідача матеріали реєстраційної справи, 27.02.2020 року позивачка отримала рішення № 49957675 про відмову у державній реєстрації реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення-кладову № К-70 у будинку АДРЕСА_1 та оригінали документів, що були надані до заяви.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону, державній реєстрації прав підлягають: право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор: 3. Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 18 Закону, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 23 Закону, розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.

Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду, з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Частиною 4 ст. 23 Закону передбачено, що рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви.

Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково.

Згідно з ч. 5 ст. 23 Закону, у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. ч. 2,5 ст. 24 Закону, підстави для відмови в державній реєстрації прав: 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Відповідно до п. п. 40, 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, іншими законами України та цим Порядком.

Для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримує відомості Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі документів.

Суд зазначає, що з огляду на картку прийому заяви № 185808051 від 23.10.2019 року, що надана позивакою у якості додатку до позову, разом із заявою про державну реєстрацію права власності на нежитлове прміщення-кладову, позивачка надала технічний паспорт на нежитлове приміщення-кладову серія та номер: б/н, видавник КП «Лиманське районне бюро технічної інвентаризації» Лиманської районної ради Одеської області; довідку № 611/06-12, видавник ТОВ «РЕАЛ-ІНВЕСТ» та ОСОБА_3 , Акт приймання передавання об`єкту інвестору, договір інвестування в будівництво № 611/06-12А/К.

З огляду на зміст заяви № 36559623 від 23.10.2019 року, яка надана суду виконавцем, за наслідком вилучення доказів у відповідача, у графі «До заяви додано» взагалі відсутні відомості щодо наданих позивачкою разом із заявою документів.

Приписами ч. 2 ст. 18 та ч. 4 ст. 23 Закону, передбачено обов`язок державних реєстраторів надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та зазначати вичерпний перелік підстав для зупинення державної реєстрації прав.

Проте, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Іванова І.В. від 29.10.2019 року № 49406666 не містить вичерпного переліку підстав для зупинення розгляду заяви позивачки, а містить загальне посилання на відсутність, передбачених Порядком документів.

Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Іванова І.В. від 02.12.2019 року № 49957675 про відмову у державній реєстрації реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення-кладову № К-70 у будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 є актом індивідуальної дії.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення стало ненадання позивачкою державному реєстратору документів на виконання рішення від 29.10.2019 року № 49406666 про зупинення розгляду заяви, проте, як вказав вище суд, у рішення про зупинення розгляду заяви не було зазначено конкретних документів, які позивачка мала надати відповідача, а державний реєстратор лише навів формальне посилання на відсутність таких документів, що, на думку суду, свідчить про невідповідність дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким чином, суд робить висновок, про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича № 49957675 від 02.12.2019 року.

При цьому, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії відповідача під час розгляду заяви від 23.10.2019 року, оскільки, з огляду на приписи Закону, державний реєстратор, встановивши, що заявником не надано всіх документів для проведення державної реєстрації права власності, зупиняє розгляд такої заяви та надає час для надання таких документів. Тобто, дії державного реєстратора під час розгляду заяви позивачки були правомірними, оскільки вчинені в межах повноважень, наданих законом.

Що стосується вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити за нею державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення-кладову, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (надалі також «Рекомендація R (80)2»), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Враховуючи, що відповідач відмовив у реєстрації права власності з формальних неконкретизованих підстав, що є порушенням вимог Закону, суд робить висновок, що належним захистом порушеного права позивача є зобов`язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.10.2019 року № 36559623 про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення-кладову, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням висновків суду, наведених у рішенні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд зробив висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 належать до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича № 49957675 від 02.12.2019 року.

Зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.10.2019 року № 36559623 про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення-кладову, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням висновків суду, наведених у рішенні.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач Державний реєстратор прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ).

Третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складений та підписаний судом 30 квітня 2021 року.

Суддя Н.В. Бжассо