Справа № 640/6349/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 квітня 2021 року м. Київ № 640/6349/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації код (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, 4/7) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації щодо не нарахування ОСОБА_1 у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 25 % мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня поточного року, починаючи з 28.10.2019;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації прийняти розрахунок та виплатити ОСОБА_1 у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 25 % мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня поточного року, починаючи з 28.10.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання вказаної ухвали, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

08.04.2021 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду.

Так, в клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач зазначає, що останньою пропущено строк позовної давності з поважних причин, тому що остання дізналась про постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у зразковій справі № 240/4937/18 в травні 2020 року, а згодом ОСОБА_1 стало відомо про постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 в справі № 510/1286/16-а щодо застосування строків звернення до суду з позовними заявами.

Поважною причиною, як зазначає позивач, є те, що АТ "Укрзалізниця" та її структурний підрозділ Регіональна філія "Центр з будівництва та ремонту колії" не направляли розрахункові дані з 2019 року по даний час, про фактичне відпрацювання кількості днів в місяць та рік позивачем, що призвело до ненарахування та невиплати грошових коштів згідно статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вивчивши клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Так, згідно доданих до позовної заяви документів, ОСОБА_1 є працюючим пенсіонером, працює на структурному підрозділі Коростенської колійної машинної станції філії "Центр з будівництва та ремонту колії" Акціонерного товариства "Українська залізниця", яке перебуває на території, віднесеній до 3-ї зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує бездіяльність відповідача з 28.10.2019.

З відмітки відділу поштового зв`язку на конверті, в якому до суду надійшла позовна заява, вбачається, що позивач звернулась до суду 06.03.2021, що свідчить про порушення встановленого шестимісячного строку звернення до суду.

Крім того, як зазначалось в ухвалі суду від 15.03.2021 про залишення позовної заяви без руху, посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у зразковій справі № 240/4937/18 у даній справі не є обґрунтованим, оскільки у вказаній постанові визначено обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивач проживає на території радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; б) позивач є непрацюючим пенсіонером; в) відповідачем є відповідне управління ПФУ.

Таким чином, у даному випадку у суду відсутні підстави визначати адміністративну справу № 640/6349/21 як типову до зразкової справи № 240/4937/18.

Крім того, у даному випадку для розгляду адміністративної справи № 640/6349/21 не має жодного значення й постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, оскільки предмет та підстави позовних вимог у даних справах є різними та у зазначеній справі Верховний Суд надавав оцінку застосування судами статей 99 КАС України у редакції до 15.12.2017 та статті 122 КАС України у взаємозв`язку зі статтями 87 та 98 Закону № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Подане позивачем клопотання про поновлення строку не містить обґрунтувань причин та обставин, що були перешкодою звернутись до суду з позовом у межах шестимісячного строку звернення до суду.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

За змістом частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вже було встановлено, позивач оскаржує бездіяльність відповідача з 28.10.2019. Однак, ні клопотання про поновлення пропуску строку звернення до суду, ні додані до позовної заяви документи не містять доказів, які унеможливлювали звернення позивача до суду з даним позовом в межах визначеного шестимісячного строку звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом є неповажними, відповідно, у суду відсутні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що судом визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами слід повернути позивачеві.

Згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

При цьому суд вважає необхідним звернути увагу позивача, що пунктом 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 № 936, визначено, що виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад (далі - уповноважений орган) за місцем фактичного проживання (перебування) працюючих та непрацюючих громадян, у тому числі пенсіонерів, працюючим і непрацюючим громадянам і пенсіонерам, зокрема пенсіонерам та особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби та інших органів, громадянам, що провадять підприємницьку діяльність без утворення юридичної особи, громадянам, які працюють у громадян, що провадять підприємницьку діяльність без утворення юридичної особи, зокрема, доплата особам, які працюють у зоні відчуження, відповідно до статті 39 Закону, постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 р. N 831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження".

Відповідно до пункту 6 наведеного Порядку підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів та кількості громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за формою, затвердженою Мінсоцполітики, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення (за наявності), місця проживання (перебування), ідентифікаційного номера. Графік відпусток громадян та розрахунок витрат для додаткової відпустки на наступний бюджетний рік подаються підприємством до уповноваженого органу разом із зазначеними відомостями. У разі зміни зазначених відомостей, у тому числі найменування підприємства, його місцезнаходження та розрахункових рахунків, на які перераховуються кошти, та списків громадян підприємство повідомляє протягом 20 днів наступного місяця про такі зміни відповідних розпорядників коштів. До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов`язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінсоцполітики формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім`я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги.

Згідно абзацу п`ятого пункту 6 зазначеного Порядку керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів.

За таких обставин позивач не позбавлена можливості звернутися до суду цивільної юрисдикції з позовом про відшкодування їй шкоди, якщо вважає, що роботодавець не направляв розрахункові дані з 2019 року до відповідача про фактичне відпрацювання кількості днів в місяць та рік і така бездіяльність призвела до недонарахування та неотримання нею коштів.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена. Згідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.П. Катющенко