Справа № 360/4753/20
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року справа №360/4753/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя Чернявська Т.І.) від 19 січня 2021 року у справі № 360/4753/20 (дата складання повного тексту рішення 19 січня 2021 року) за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови від 25 листопада 2020 року ВП №62288220 про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25 листопада 2020 року ВП № 62288220 про накладення штрафу.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначив, що постанова про накладення штрафу виноситься державним виконавцем стосовно боржника у разі невиконання ним рішення суду без поважних причин. У спірних правовідносинах невиконання судового рішення мало місце саме з поважних причин- відсутність відповідного фінансування.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10 червня 2020 року ВП № 62288220 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 28 травня 2020 року у справі № 360/365/20, про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2017 року (арк. спр. 46-52, 54, 133-134).

На виконання наведеної постанови позивач листом від 18 червня 2020 року за № 3309/03-33 повідомило відповідача про те, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області місячний розмір пенсії у сумі 2000,00 грн. виплачено у квітні 2020 року. Облікована доплата у сумі 62602,58 грн за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2020 року нарахована на додаткову відомість квітня 2020 року. Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області не є розпорядником коштів. Кошти за минулий період обліковуються в органах Пенсійного фонду України та будуть виплачені на умовах окремого порядку, після прийняття його Кабінетом Міністрів України (арк. спр. 59).

До листа від 18 червня 2020 року за № 3309/03-33 позивачем додано копії протоколів призначення пенсії від 03 березня 2020 року № 98, яким ОСОБА_1 призначено виплату пенсію з 01 квітня 2017 року за рішенням суду, додано копію протоколу призначення пенсії від 03 березня 2020 року № 98, яким ОСОБА_1 призначено виплату пенсію з 01 квітня 2017 року за рішенням суду, копію протоколу за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2020 року, яким позивачу нараховано заборгованість з пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2020 року в сумі 62602,58 грн та зазначено, що виплата буде здійснена у березні 2020 року (арк. спр. 60-68).

В листі від 09 липня 2020 року № 1211-03-5/742 Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області зазначило аналогічні викладеним в листі від 18 червня 2020 року за № 3309/03-33 підстави невиконання рішення суду, додатково зазначивши, що облікована доплата у сумі 62602,58 грн за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2020 року внесена до реєстру судових рішень від 09 липня 2020 року під № С1396135 для подальшого виконання. Станом на 07 липня 2020 року ОСОБА_1 для проходження ідентифікації до управління не зверталась (арк. спр. 70, 71).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25 листопада 2020 року ВП № 62288220 за невиконання рішення суду на Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" накладено штраф у розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 5 зв., 119, 133-134).

В доповнення до позовної заяви від 04 грудня 2020 року № 1211-07-7/4647 Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області надіслало на адресу суду лист від 15 січня 2021 року № 1211/07-7/206, до якого додано витяг з підсистеми призначення та виплати пенсії на ОСОБА_1 , витяг з реєстру судових рішень від 19 липня 2020 року № С1396135 (арк. спр. 135-137).

На виконання вимог ухвали суди від 11 січня 2021 року про відкриття провадження у справі №360/4753/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом від 16 січня 2021 року № 1200-010701-7/1126 (арк. спр. 130, 131) повідомило суд, що листом від 15 січня 2021 року № 1211/07-7/206 Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області направило до Луганського окружного адміністративного суду письмове підтвердження щодо звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за фінансуванням нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2020 року у справі №360/365/20. Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 788) суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Згідно з статтею 117 Конституції України постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, видані ним в межах своєї компетенції, є обов`язковими до виконання. Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31 серпня 2009 року № 21- 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 вересня 2009 року за № 897/16913, нормативно-правове регулювання бюджетного процесу Пенсійного фонду здійснюється відповідно до Конституції України, Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Положення про Пенсійний фонд України та інших нормативно-правових актів і цього Порядку. Оскільки джерелами формування коштів Пенсійного фонду є в тому числі кошти державного бюджету (відповідно до пункту 3 частини першої, частини другої статті 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), порушення будь-яким органом Пенсійного фонду України бюджетного процесу, встановленого Бюджетним кодексом України чи іншим бюджетним законодавством, або використанням бюджетних коштів на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням та напрямам використання бюджетних коштів, відповідно до статей 116, 119 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства. Крім того Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 грудня 2018 року № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» зазначено, що головні управління Пенсійного фонду України в областях не визначають порядок виплати пенсій та грошової допомоги, а лише забезпечують укладання договорів на виплату і доставку пенсії через публічне акціонерне товариства «Укрпошта» та уповноважені банки». За таких обставин, виходячи з положень вищезазначеного законодавства, оскільки Головне управління не наділене правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, забезпечення, фінансування нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2020 року в сумі 62602,58 грн не є можливим.

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у цій справі є постанова відповідача від 25 листопада 2020 року ВП № 62288220 про накладення штрафу.

За приписами статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за приписами наведеної норми негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014р. № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015р. за №41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).

Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 р. № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом, Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не виконано в повному обсязі з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідних бюджетних асигнувань.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на запит суду листом від 16 січня 2021 року № 1200-010701-7/1126 підтвердило, що виплата зазначеного боргу може бути проведена за згодою Пенсійного фонду України на умовах окремого порядку та виділення відповідного фінансування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що невиконання позивачем судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 р. у справі № 405/3663/13-а, від 19.08.2020р. у справі №140/784/19.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі №360/4753/20 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі №360/4753/20 скасувати.

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25 листопада 2020 року ВП № 62288220 про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25 листопада 2020 року ВП № 62288220 про накладення штрафу.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 29 квітня 2021 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

А.А. Блохін

І.В. Сіваченко