Справа № 540/1850/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 квітня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/1850/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамента житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, Постійно діючої міжвідомчої комісії з питань відключення споживачів від мереж централізованого теплопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення при Департаменті житлово-комунального господарства Херсонської міської ради треті особи: Виконавчий комітет Херсонської міської ради, Приватне підприємство "Виробничо-житловий центр"Аріадна", Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль", Уповноважений Президента України з прав дитини про визнання протиправним рішення від 02.04.2021 року і зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним рішення постійно діючої міжвідомчої комісії з питань відключення споживачів від мереж централізованого теплопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення протиправною щодо відмови у наданні дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та встановлення індивідуального газового опалення квартири, та скасувати протокол №б/н від 02.04.2021 року в частині, що стосується відмови в наданні дозволу на відключення від мереж ЦО та ГВП окремих квартир та нежитлових приміщень та влаштування індивідуальної системи теплопостачання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати постійно діючу міжвідомчу комісію з питань відключення споживачів від мереж централізованого теплопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення надати дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення двокімнатної квартири та встановлення індивідуального газового опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного вище вбачається, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач просить захистити порушені права шляхом визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови у наданні дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та встановлення індивідуального газового опалення квартири.

Тобто, позивач, звернувшись до суду з даним позовом фактично вбачає порушення своїх прав рішенням відповідача немайнового характеру.

Стосовно заявлених позовних вимог та вимог процесуального законодавства при зверненні до суду слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2021 року становить 2270 гривень.

Таким чином, враховуючи, що позивачем подано позов з однією вимогою немайнового характеру - судовий збір становить 908,00 грн (2270,00 грн*0,4=908,00 грн).

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи судом встановлено, що позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Натомість, позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" та ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Суд, що ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно п.22 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем, в розумінні наведеного закону, є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, звільненню від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" підлягають лише позивачі - фізичні особа, які в спірних правовідносинах придбавають, замовляють, використовують або мають намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В даному конкретному випадку, у спірних правовідносинах позивач не є споживачем в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки позов спрямовано не до постачальника послуг, а до суб`єкта владних повноважень. Предметом позову є не правовідносини між постачальником комунальних послуг, а рішення суб`єкта владних повноважень щодо відмови надати дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення двокімнатної квартири та встановлення індивідуального газового опалення квартири.

Тобто, приписи ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не мають жодного відношення до правовідносин, означених в даній позовній заяві.

Щодо посилання позивача як на підставі для звільнення від сплати судового збору на п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" суд зазначає наступне.

Так, дійсно п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір не справляється за подання: заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Однак, в даному випадку позивачем в справі виступає ОСОБА_1 , спір виник між позивачем та Постійно діючою міжвідомчою комісією з питань відключення споживачів від мереж централізованого теплопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення при Департаменті житлово-комунального господарства Херсонської міської ради за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.01.2021 року про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення.

Малолітня дочка позивача до спірних правовідносин відношення не мала, заяви як і даний позов подавались позивачем в своїх інтересах. Сам факт того, що позивач має у складі сім`ї малолітню особу не свідчить про те, що всі юридичні дії мають вважатись вчиненими на захист прав та інтересів цієї дитини. Окрім викладеного, зважати треба й на Конституційні принципи, за яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України).

Тому, даний позов не є позовом про захист прав малолітньої чи неповнолітньої особи, а судовий збір має бути сплачено позивачем в повному обсязі.

Також, в якості треті осіб у справі зазначено Виконавчий комітет Херсонської міської ради, Приватне підприємство "Виробничо-житловий центр "Аріадна", Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль", Уповноважений Президента України з прав дитини.

Відповідно ч.3 ст.49 КАС України, у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Тобто, особа, яка звертається до суду з клопотанням про залучення третьої особи має навести обгрунтування необхідності задоволення клопотання, в якому зазначити на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Вказане є передумовою для прийняття судом відповідного рішення.

Натомість в позовній заяві відсутні будь-які обгрунтування необхідності залучення до участі в справі Виконавчий комітет Херсонської міської ради, Приватне підприємство "Виробничо-житловий центр "Аріадна", Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль", Уповноважений Президента України з прав дитини.

Отже, ОСОБА_1 необхідно навести в позові відповідне обгрунтування.

Враховуючи викладені обставини вбачаються підстави для залишення позовної заяви без руху для надання можливості позивачу звернутися до суду з заявою про усунення наступних недоліків:

- подання до суду доказів сплати судового збору у сумі 908 грн;

- надати належним чином оформлену позовну заяву, в якій зазначити обгрунтування необхідності залучення до участі в справі Виконавчий комітет Херсонської міської ради, Приватне підприємство "Виробничо-житловий центр "Аріадна", Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль", Уповноважений Президента України з прав дитини, вказати на які права чи обов`язки таких осіб та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Тому така заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/1850/21 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя О.В. Ковбій