Справа № 460/565/21
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2021 року м. Рівне №460/565/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
доПоліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки
про скасування постанов, -
В С Т А Н О В И В:

Суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі СПД ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №223191 від 03.11.2020 та №223192 від 03.11.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач повідомив, що за наслідками габаритно-вагового контролю транспортного засобу, що належить йому на праві власності посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт, у якому зафіксовано порушення, а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.15 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт, у зв`язку з чим застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 грн. Зазначив, що висновок про перевищення вагових параметрів зроблений відповідачем за результатами проведення габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу безпідставно. Вказав, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Наголосив, що щебнево-піщана суміш, перевезення якої здійснювалося транспортним засобом, є сипучим вантажем, що не було враховано відповідачем при зважуванні транспортного засобу. Також зазначив, що на вимогу представника Укртрансбезпеки ним надавалася накладна на вантаж, однак така з невідомих причин була проігнорована державними інспекторами. Вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані постанови діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 03.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін (а.с.16-18).

09.03.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав (а.с.19-26). На обґрунтування заперечень зазначив, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , здійсненого під час рейдової перевірки встановлено, що навантаження на одиничну вісь становить 12,73 т, при допустимих 11 т. Повідомив, що водієм вказаного транспортного засобу під час рейдової перевірки не надано дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень. Вказав, що зважування під час габаритно-вагового контролю вказаного вантажного транспортного засобу проводилося вагами пересувними автомобільними, на який видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Крім того, зазначив, що позивачем при перевірці не було надано державним інспекторам товарно-транспортної накладної на товар, що перевозив позивач. Вважає, що оскаржувані постанови відповідають вимогам законодавства, оскільки прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 12.11.1998 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Видами діяльності підприємця за КВЕД є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами

12.09.2020 посадовими особами Укртрансбезпеки відповідно до направлення на перевірку №026443 від 11.09.2020 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок на а/д М-05 Київ-Одеса (452 км + 811 м) проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення (а.с.39,40).

Під час такої перевірки був зупинений транспортний засіб марки VOLVO, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , який був і водієм вказаного транспортного засобу.

Водій вказаного транспортного засобу надав для перевірки посадовим особам управління наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки VOLVO, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 (а.с.38).

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідачем встановлено, що навантаження на одиничну вісь становить 12,73 т, при допустимих - 11 т.

Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування від 12.09.2020, час зважування 09:18 год. (а.с.37).

На підставі талону про зважування, контролюючими особами управління Укртрансбезпеки складено довідку про результати габаритно-вагового контролю №0004810, якою зафіксовано навантаження на осі, тон: 1) 7,15 т; 2) 12,73 т; 3) 8,28 т; 4)6,05 т; 5)5,85 т, повна маса транспортного засобу 38,060 т (а.с.34).

У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідностями фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №030124 від 12.09.2020, яким в п.10 зафіксовано навантаження на одиничну вісь 12,73 т, при допустимих - 11 т (а.с.35).

12.09.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №241528 (а.с.33), відповідно до якого під час перевірки виявлено порушення:

1) перевезення вантажу (картоплі) з перевищенням вагових обмежень на одиночну вісь - 12,73 т, при допустимих 11 т, відповідальність за що передбачена абз.15 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт": перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу;

2) надання послуг без оформлення документів, а саме: відсутня товарно-транспортна накладна.

Вказаний акт водій (позивач) підписав з зазначенням незгоди з вагами (а.с.33). Жодних інших зауважень та пояснень позивач в акті не вказав, в тому числі щодо відсутності товарно-транспортної накладної.

24.10.2020 начальником Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області на адресу позивача рекомендованим листом надіслано письмове повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбудеться 03.11.2020 о 10:00 год., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.30-32).

03.11.2020 в.о. заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт без участі позивача, складено:

- постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №223191, якою до СПД ОСОБА_1 за порушення ч.4 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" на підставі абз.15 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", у зв`язку із перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, застосовано штраф у сумі 17000 грн. (а.с.27)

- постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №223192, якою до СПД ОСОБА_1 за порушення ч.2 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", у зв`язку із наданням послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.28).

Не погодившись із постановами про застосування адміністративно-господарських штрафів позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі - Закон №2344-ІІІ) державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (надалі - Порядок №1567).

Згідно з п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

За приписами п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п.14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік питань, що з`ясовується під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Статтею 48 Закону України №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила №363).

Згідно положень цих Правил, перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил (п.11.1 Правил №363).

Таким чином, позивач (який є автомобільним перевізник та водієм у спірних правовідносинах) під час рейдової перевірки 12.09.2020 повинен був мати і пред`явити інспекторам Укртрансбезпеки: 1) документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, реєстраційні документи на транспортний засіб; 2) посвідчення водія відповідної категорії; 3) товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж; 4) дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків - у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень.

Як встановлено судом, позивач (який був автомобільним перевізником та одночасно водієм транспортного засобу) 12.09.2020 під час проведення перевірки транспортного засобу марки VOLVO, державний номерний знак НОМЕР_1 , на а/д М-05 Київ-Одеса 452 км + 811 м надав для перевірки посадовим особам управління посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Натомість документу, на підставі якого виконувалося вантажне перевезення, під час перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки позивачем надано не було. Жодних доказів зворотного позивачем не надано, не доведено та судом не встановлено.

Поряд з цим, копію товарно-транспортної накладної №02 від 11.09.2020, долучену позивачем до матеріалів справи, суд оцінює критично та до уваги не бере, позаяк така не була надана ні під час перевірки 12.09.2020, ні в ході розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 03.11.2020.

Отже, матеріали справи свідчать, що 12.09.2020 позивач надавав послуги з перевезення вантажу (картоплі) без оформлення усіх документів, перелік яких визначений ст.48 Закону №2344-ІІІ.

В силу приписів абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, є достатньою правовою підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що розмір штрафу в сумі 1700 грн. відповідає вимогам абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ.

Щодо застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі абз.15 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ, суд керується таким.

За змістом ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 № 2862-ІV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Згідно з п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Пунктом 4 Правил № 30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з пунктом 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Також положеннями п.3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з п.16-18 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до п.28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Матеріалами справи підтверджується, що 12.09.2020 посадовими особами відповідача був проведений габаритно-ваговий контроль належного позивачу транспортного засобу, що передбачало визначення його фактичної маси із застосуванням зважувального обладнання.

Після проведення зважування було сформовано талон від 12.09.2020 (час зважування 09:18 год.), згідно з яким загальна маса транспортного засобу з вантажем становила 38,06 т, а навантаження на одиничну вісь 12,73 т, при допустимих - 11,0 т.

Відповідно до п.20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 21 Порядку №1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт, посадовими особами, які провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).

Як свідчать матеріали справи, за результатами проведеної перевірки щодо транспортного засобу позивача посадовими особами Укртрансбезпеки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.09.2020 №241528.

В акті зафіксовано порушення вимог пункту 22.5 ПДР, а саме: навантаження на одиничну вісь вантажного автомобіля становить 12,73 т, що перевищує встановлену норму на 15,73% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Водночас перевіркою зафіксовано, що документи, передбачені ч.4 ст.48 Закону №2344-ІІІ (дозвіл або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів) у водія автомобіля під час проведення рейдової перевірки відсутні.

В силу приписів абз.15 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу є підставою для застосування штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що розмір штрафу в сумі 17000 грн. відповідає вимогам абз.15 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ.

При цьому, стосовно аргументів позивача щодо зважувального обладнання, яке було задіяне у габаритно-ваговому контролі транспортного засобу позивача, то матеріали справи свідчать, що зважування транспортного засобу здійснювалось вагами автомобільними електронними AR-WIM, зав.№0011094.

Відповідно до п.12, 13 Порядку № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Судом встановлено, що на зазначений засіб вимірювальної техніки ДП "Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" видано свідоцтво №П 40 М059049 20 від 20.05.2020 (чинне до 20.05.2021), згідно з яким встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R 1.34-1:2010 "Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь". Отже, станом на 12.09.2020 (дата проведення зважування транспортного засобу позивача) засіб вимірювальної техніки відповідав загальним технічним вимогами державних стандартів та був придатним до застосування.

Відтак, доводи позивача про наявність сумніву в правильності проведеного посадовими особами Укртрансбезпеки зважування транспортного засобу не відповідають обставинам справи та спростовуються доказами, долученими відповідачем до матеріалів справи.

Аналогічний висновок щодо оцінки таких обставин викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09.08.2019 в справі № 819/586/16.

З приводу посилання позивача на те, що матеріали перевірки не містять інформації про засіб вимірювальної техніки, яким проводилось зважування, то суд зазначає, що реквізити Акта перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом - затверджені додатком №3 до Порядку №1567; форма і реквізити Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю - затверджені додатком №1 до Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 №1007/1207. Зазначені документи, складені відповідачем за встановленими цими нормативно-правовими актами формами, затвердженими реквізитами яких не передбачено внесення (відображення) будь-якої інформації щодо засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого здійснювався ваговий контроль.

Також, суд зауважує, що нормами чинного законодавства про автомобільний транспорт не передбачено обов`язкового пред`явлення (та/або вручення) водію транспортного засобу при здійсненні габаритно-вагового контролю документів щодо відповідності зважувальних приладів встановленим стандартам. Іншими словами, ненадання посадовими особами управління Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю вказаної документації не свідчить про протиправність їхніх дій та відсутність права використовувати відповідне зважувальне обладнання.

Щодо посилання позивача на відсутність методики, якою повинні керуватися інспектори Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю, суд звертає увагу, що 30.08.2017 постановою Кабінету Міністрів України №671 внесено зміни до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, та зокрема, виключено пункт 19 вказаного Порядку, яким встановлювався обов`язок посадових осіб Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю керуватися такою методикою.

Щодо фізичних властивостей вантажу, який є подільним (сипучим), то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Наказом Міністерства транспорту України "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" від 14.10.1997 №363 (далі - Правила № 363), на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

Так, відповідно до пп. 8.14-8.15 Глави 8 Правил №363 завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з п.12.1 Глави 12 Правил № 363 при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.5 Глави 12 Правил № 363 визначено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Також пунктом 8.20 Глави 8 Правил № 363 передбачено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у ПДР (п. 8.21 Глави 8 Правил № 363).

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого (подільного) вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. Тобто, обов`язок забезпечення належного розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху покладається на водія, який перевозить вантаж. Водночас зміщення вантажу і, як наслідок, перевищення встановлених вагових обмежень, є порушенням вимог чинного законодавства.

Решта доводів та аргументів учасників справи судом не оцінюються, позаяк не впливають на правомірність оскаржуваних рішень, а тому не мають значення для правильного вирішення судового спору по суті та не спростовують встановлені судом обставини справи та висновки, викладені вище.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при прийнятті постанови №223192 від 03.11.2020 про застосування до позивача штрафу в розмірі 1700 грн. та постанови №223191 від 03.11.2020 про застосування до позивача штрафу в розмірі 17000 грн. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак вказані постанови відповідають критеріям правомірності і підстави для їх скасування у суду відсутні.

З огляду на викладене, в задоволенні позовних вимог СПД ОСОБА_1 слід відмовити.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову СПД ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Небесної Сотні, 34, м.Рівне, 33013, ) про скасування постанов - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 26 квітня 2021 року

Суддя Н.С. Гудима