Справа № 160/7278/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 160/7278/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року (головуючий суддя Прудник С.В.) в адміністративній справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі Відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.01.2020 року № Ф-751 про визначення Позивачу заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 3 670, 83 грн.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, 27.07.2015 року підприємницька діяльність Позивача була призупинена відповідно до запису № 2 23 000 6 в ЄДРЮОФОП. 03.01.2019 року Позивач відновив свою підприємницьку діяльність відповідно до запису в ЄДРЮОФОПГФ № 2 026065. За період підприємницької діяльності з 03.01.2019 р. по 31.12.2019 р. Позивач, як фізична особа-підприємець 2 групи щоквартально у строк до 19 числа місяця, що йде за звітним кварталом, сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування в розмірі, не меншому мінімального розміру єдиного внеску. Відповідачу було відомо про сплату Позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за 2019 рік, а отже про відсутність у останнього заборгованості станом на 31.12.2019 року, що вказує на безпідставність оскаржуваної вимоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено (а.с.66-69).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що самостійно нарахована та задекларована сума єдиного внеску була своєчасно та в повному обсязі сплачена Позивачем до бюджету, а тому станом на момент формування спірної вимоги (23 січня 2020 року) у останнього відсутня заборгованість з єдиного соціального внеску в сумі 3670,83 гривні відповідно.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, із посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що станом на 31 грудня 2019 року сума недоїмки склала 3670,83 грн. Відповідач вказує, що вимога від 23 січня 2020 року №Ф-751 є законною.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач вказує на обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Також Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області заявлено клопотання про заміну сторони в порядку правонаступництва, а саме: Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області () на Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Згідно зі ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів порадившись на місці ухвалила допустити заміну Відповідача-1 - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області () на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Крім того, до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Позивача, в якому останній, посилаючись на хворобу, просить перенести судове засідання на інший час.

Розглянувши наведене клопотання Позивача, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин.

Учасники справи належним чином сповіщені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання представників не направили, що не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що Позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем 01.06.2012, номер запису: 0019807, місцезнаходження реєстраційної справи - Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області.

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Позивач був взятий на облік платників податків у Нікопольський ОДПІ ГУ ДФС з 11.06.2012 року.

Відповідно до інформації, яка міститься на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), 27.07.2015 року відносно ОСОБА_1 , внесено відповідний запис, номер запису: 2019807 про припинення підприємницької діяльності. Підстава: власне рішення.

Також, відповідно до інформації, яка міститься на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), 03.01.2019 року Позивач відновив свою підприємницьку діяльність, про що свідчить відповідний запис, (номер запису: 0026065).

03.01.2019 року Позивач був взятий на облік платників податків у ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Нікопольська ДПІ (м. Нікополь), запис №4, 43145015, (дані про взяття на облік як платника єдиного внеску).

Видом діяльності Позивача є: 95.12 Ремонт обладнання зв`язку (основний); 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування; 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах; 95.21 Ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі також - Закон).

Згідно з частиною 4 статті 8 Закону, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України (надалі також - ПК України), та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, відповідно до підпункту 14.1.1-1. пункту 14.1. статті 14 ПК України, адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об`єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Відповідно до статті 4 Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Згідно вимог статті 7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з абзацом 1-4 частини 1 статті 25 Закону, контролюючий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Статтею 25 Закону встановлено, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку (частина четверта статті 25 Закону).

Як убачається із матеріалів справи, Відповідачем внесено інформацію до бази даних «Податковий блок». Отже, відповідальність за правильність відображення інформації в базі даних «Податковий блок» покладається виключно на контролюючий орган, в даному випадку - на Відповідача.

Право Позивача на подачу звітності на паперових носіях прямо передбачене пунктом 1 Розділу II. Загальні правила формування та подання Звіту «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435.

Із наданого Позивачем Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 (форма №Д5), а також як його невід`ємна частина, «Таблиця 1. Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (продовження додатку 5), слідує, що річна сума доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини була визначена Позивачем в розмірі 50076 гривні, що становить 4173 гривень щомісяця. Одночасно, річна сума нарахованого єдиного внеску визначена Позивачем в розмірі 11016,72 гривні, що становить 918,06 гривень щомісяця.

Автоматизована інформаційна система, що використовується контролюючими органами для адміністрування податків створена у рамках Проекту модернізації податкової служби України та введена в експлуатацію Наказом Державної податкової служби України від 24 грудня 2012 року №1197 інформаційна система «Податковий блок» (в подальшому - ІС «Податковий блок»).

ІС «Податковий блок» має своїми складовими елементами чотири підсистеми-блоки операційної діяльності контролюючих органів, а саме: «Реєстрація платників податків»; «Обробка податкової звітності та платежів»; «Облік платежів»; «Податковий аудит».

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 Наказу Державної податкової служби України від 24 грудня 2012 року №1197 забезпечення своєчасного внесення, актуалізації та обробки даних в ІС «Податковий блок» покладено на керівників структурних підрозділів ДПС України, Інформаційно-довідкового департаменту ДПС, Департаменту розвитку та модернізації ДПС, голів ДПС в АР Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Отже, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання, є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому ПК України та нормативно-правових актів, прийнятих на виконання вимог ПК України. Способом здійснення таких дій є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм ПК України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Таким чином, дії Відповідача щодо внесення до ІС «Податковий блок» інформації не породжують правових наслідків для Позивача, оскільки розміщена в цій системі інформація - є службовою та використовується контролюючими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі з метою здійснення відповідних прав та обов`язків, а рішення Відповідача - оскаржувані вимоги про сплату боргу, призводять до певних негативних правових наслідків для Позивача.

При цьому, судом встановлено, що самостійно нарахована та задекларована сума єдиного внеску була своєчасно та в повному обсязі сплачена Позивачем до бюджету, а тому станом на момент формування спірної вимоги (23 січня 2020 року) у останнього відсутня заборгованість з єдиного соціального внеску в сумі 3670,83 гривні відповідно.

Відповідач не довів суду правомірності прийнятої ним вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 23 вересня 2020 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі №160/7278/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 28 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов