Справа № 520/1903/21
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 р. № 520/1903/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/1903/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 6018 від 11.11.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 11.11.2020, зарахувавши до стажу за вислугу років період роботи з 01.09.1994 по 31.10.2020.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 6018 від 11.11.2020 про відмову в призначенні пенсії є протиправним, а тому, підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 відкрито спрощене провадження по даній справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

09.04.2021 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років.

19.04.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

10.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, в якій просила суд призначити пенсію за вислугу років згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням № 6018 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.11.2020 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років. Так, у вказаному рішенні зазначено, що на підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 склав 38 років 5 місяців 19 днів; спеціальний стаж, який дає право для призначення пенсії за вислугу років 2 роки 3 місяці 3 дні. Період роботи в комунальному закладі "Дитяча музична школа № 14" Київського району м. Харкова на посаді викладача неможливо зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки згідно статуту від 24.02.2010 комунальний заклад "Дитяча музична школа № 14" Київського району м. Харкова відноситься до позашкільних закладів, підпорядковується Міністерству культури України та посада викладача в позашкільних закладах не передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1788- XII) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-XII працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 29 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 № 1060-ХІІ (в редакції, чинній протягом періоду роботи позивача на посаді викладача музичної школи, далі - Закон № 1060-ХІІ) визначено, що позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно- технічною, вищою та іншими освітами становить структуру (систему) освіти в Україні.

Відповідно до статей 12, 15 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 № 1841-111 (далі - Закон №1841-111) позашкільні навчальні заклади можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів (шкіл естетичного виховання), спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів інвалідів, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Позашкільна освіта у позашкільних навчальних закладах може здійснюватися за такими напрямами: художньо-естетичний, який забезпечує розвиток творчих здібностей, обдарувань та здобуття вихованцями, учнями і слухачами практичних навичок, оволодіння знаннями в сфері вітчизняної і світової культури та мистецтва.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону № 1841-111 педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433 затверджено Перелік типів позашкільних навчальних закладів, пунктом 6 якого визначено, що початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Переліку посад педагогічних, науково-педагогічних працівників" від 14.06.2000 № 963 викладачі всіх спеціальностей включені до переліку посад педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років (далі - Перелік №909), до якого включена робота в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах, на посадах: учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючих навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачів філіями, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальних педагогів (організаторів позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичних психологів, педагогів-організаторів, майстрів виробничого навчання, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи; робота в дошкільних навчальних закладах на посадах: директорів (завідуючих), вихователів-методистів, вихователів, асистентів вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичних керівників, вчителів-дефектологів. вчителів-логопедів, практичних психологів; робота в дитячих клініках, поліклініках, лікарнях, санаторіях, диспансерах, будинки дитини, дитячі відділення в лікарнях, санаторіях, диспансерах і установах для виконання покарань, на посадах учителів, вихователів, логопедів, сурдопедагогів, тифлопедагогів.

Згідно з приміткою 2 Переліку № 909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Отже, викладач дитячої музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто, працівником освіти, та має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 01.08.1986 по 25.10.1991 - працювала архітектором в Державному інституті по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості "Гипркокс"; з 29.10.1991 по 03.01.1994 - працювала вихователем на Харківському заводі "Коммунар"; з 01.09.1994 по 31.10.2020 - викладачем у комунальному закладі культури "Дитяча музична школа № 14" Київського району м. Харкова.

Поряд з цим, відповідачем не зараховано стаж роботи позивача, з 01.09.1994 по 31.10.2020 в комунальному закладі культури "Дитяча музична школа № 14" Київського району м. Харкова.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у відповідача були всі законні підстави для зарахування вказаного періоду роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугою років.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 6018 від 11.11.2020 про відмову в перерахунку пенсії є протиправним, а тому, підлягає скасуванню.

Також, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 11.11.2020, зарахувавши до стажу по вислуги років період роботи з 01.09.1994 по 31.10.2020.

Поряд з цим, щодо позовної заяви про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

З огляду на фактичні обставини справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, суд виходить з того, що заявлена позивачем вимога про виплату пенсії без обмеження граничного розміру пенсії є передчасною, а тому задоволенню не підлягає

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження - майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код - 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 6018 від 11.11.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 11.11.2020, зарахувавши до стажу за вислугою років період роботи з 01.09.1994 по 31.10.2020.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім)) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко