Справа № 320/7261/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року № 320/7261/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Щавіського В.Р., при секретарі судового засідання - Ставничому Н.В., за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Старенького О.П., представника відповідача - Шабатіної І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови Київського №205418 від 14.07.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що поштовим відправленням він отримав постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №205418 від 14.07.2020. Як вбачається з акту №235221 04.06.2020, ним допущено порушення перевезення вантажу з перевищенням вагових норм, не оформлено посвідчення водія відповідної категорії, товарно-транспортної накладної, індивідуальної контрольної книжки водія. Крім того, в акті зазначено, що він не надавав документи, що посвідчують особу. На думку позивача, викладені обставини в акті не відповідають дійсності.

У судовому засіданні, представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд даний позов задовольнити. Стверджував, що 04.06.2020 автомобіль ОСОБА_2 проходив ваговий контроль. Пройшовши ваговий контроль документів про результати здійснення габаритно-вагового контролю надано не було, з актом його не ознайомлювали. З`їхавши з ваг він чекав результатів зважування, проте їх надано не було, претензій зі сторони працівників Укртрансбезпеки заявлено не було. Не дочекавшись результатів зважування, не знайшовши інспекторів на робочому місці, продовжив свій рух. Документи, щодо вантажу, а також посвідчення водія і індивідуальної контрольної книжки водія, в нього ніхто не просив пред`явити і ніхто їх не перевіряв. Зазначив, що обставини, викладені в акті не відповідають дійсності.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він у задоволенні позовних вимог просить відмовити, і зазначає, що відповідно до акту проведення перевірки, і позивача була відсутня індивідуально-контрольна книжка водія, посвідчення водія. Зауважив, що зважування транспортного засобу здійснювалося на повіреному належним чином засобі вимірювальної техніки. Наголошує, що перевезення вантажу здійснювалося з перевищенням вагових норм Тому, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.07.2020 №205418 є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України, а відтак не підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні, проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 повідомив суду, що він працює на посаді головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті в м. Києві Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, 04.06.2020 він здійснював рейдову перевірку транспортних засобів перевізників. Вказує, що під час здійснення перевірки, позивач відмовився надавити документи, зокрема індивідуально-контрольну книжку та посвідчення водія, як зазначено в акті проведення перевірки. Інших обставин зупинки транспортного засобу не пам`ятає. Повідомив, що водія направлено для вагового контролю, однак одразу після зважування він залишив місце контролю без дозволу інспекторів, не ознайомившись з результатами зважування.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 , повідомив суд, що він працює у ГУ Держпраці у Київській області на посаді старшого інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті в м. Києві Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, 04.07.2020 він здійснював рейдову перевірку транспортних засобів перевізників. Обставин зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 не пам`ятає. Повідомив, що зазвичай зупинка та перевірка документів проходить за встановленою законодавством процедурою.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено наступне.

04.06.2020 співробітниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки зупинення транспортний засіб зупинено транспортний засіб марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 для проведення перевірки. Зі змісту позовної заяви вбачається, що вказаний транспортний засіб, належить ОСОБА_2 , що не заперечується сторонами.

За результатами перевірки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, встановлено, що навантаження на одиничну вісь становить 13,140 т, при нормативно допустимому -11 т. Зазначено, що у ОСОБА_2 не оформлене посвідчення водія та індивідуально-контрольна книжка водія.

Посвідченням водія ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 підтверджено право керування транспортними засобами, зокрема, категорії В, С.

В індивідуально-контрольній книжці ОСОБА_2 , наданій суду наявні записи, зокрема про маршрут руху, 04.06.2020

На підставі висновків акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 04.06.2020 №235221 та пояснень водія прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.07.2020 №205418, відповідно до якої на позивача на ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. за наступні порушення:: неоформлено посвідчення водія та індивідуально-контрольну книжку водія.

Не погодившись із прийнятою постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон №2344-III), Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок №879)

Згідно до ч. 1 ст.5 Закону № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Приписами ст. 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 вказаного Положення).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок №1567).

Відповідно до п. 3 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з п. 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Пунктами 26, 27 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

В акті про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 04.06.2020 зазначені наступні порушення: перевищення встановлених законодавством вагових норм на 19,45% під час перевезення вантажу, не оформлено посвідчення водія відповідної категорії, товарно-транспортної накладної, індивідуально-контрольної книжки водія.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято постанову від 14.07.2020 №205418 про застосування до ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

Серед вказаних порушень зазначено: не оформлено не індивідуально-контрольну книжку водія, посвідчення водія.

Відповідно до п. 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону №2344-III; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення; відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення визначені ст. 48 Закону №2344-III, а саме автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції №385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з п. 1.4 Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції №385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Згідно з п. 3.3 Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п. 2.7 Інструкції №385, за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Приписами п.п. 6.1, 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 №340 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106, визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Отже, приписи Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів допускають можливість здійснення перевезень вантажними автомобілями з повною масою понад 3,5 тонн без обладнання на них діючих та повірених тахографів за наявності індивідуальної контрольної книжки водія, що ведеться останнім.

Суд відхиляє твердження відповідача про відсутність індивідуально-контрольної книжки водія у ОСОБА_2 , оскільки надана суду індивідуально-контрольна книжка містить відмітки за 04.06.2020, коли посадовими особою Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки встановлено її відсутність, що відображено в Акті.

У відповідності до ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Абзацом 16 ч. 1 ст. 60 №2344-III передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд відхиляє твердження відповідача, про те, що перевірка документів позивача здійснювалася за встановленою процедурою з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422 затверджено Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів.

Пунктом 1 вказаного Порядку визначено, що зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, під час проведення рейдових перевірок здійснюється посадовою особою Укртрансбезпеки або її територіального органу у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла).

Сигнал про зупинення транспортного засобу подається посадовою особою за допомогою сигнального диска (жезла), яким указується безпосередньо на транспортний засіб, який зупиняється, та на пропоноване місце зупинення з урахуванням заходів безпеки, дорожніх умов, інтенсивності руху, освітлення та видимості ділянки дороги відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху.

Натомість позивач зазначає, що після зважування йому не пропонувалося зупинитися чи проїхати на визначене місце, відповідно він продовжив свій рух, оскільки інспекторів не знайшов, а його транспортний засіб заважав іншим водіям.

Суд вважає доводи відповідача, щодо заборони подальшого руху транспортного засобу ОСОБА_2 інспекторами безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Віддповідно до п.п. 8, 8 Порядку №422, рух транспортного засобу дозволяється після закінчення перевірки посадовими особами. Посадова особа у разі невиконання водієм транспортного засобу вимоги щодо зупинення повідомляє про це відповідний підрозділ Національної поліції.

Доказів звернення посадовими особами до відповідного підрозділу Національної поліції відповідачем не надано.

Згідно з пунктами 21, 22 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Позивач заперечує здійснення перевірки документів посадовими особами, а також свідками та відповідачем не спростовано вказаного.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Натомість, відповідачем не надано належних доказів на спростування вказаного позивачем. Тому, складений акт від 04.06.2020 №235221 є таким, що складений в порушенням вищезазначеного Порядку №1567, оскільки доказів здійснення перевірки відповідачем не надано.

Суд дійшов висновку, що оскаржену постанову прийнято з порушенням, зумовленим помилкою при встановленні фактичних обставин.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій при проведенні рейдової перевірки та прийняття оскаржуваної постанови.

Отже, з урахуванням викладеного у сукупності, постанова Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_2 від №235221 від 14.07.2020, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0.0..1 від 13.08.2020.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 205418 від 14.07.2020.

3. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 29 квітня 2021 р.