Справа № 420/15204/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Захарчук О.В.

сторін:

представника позивача Ковальчука О.М.

представника відповідача Арутюняна Е.Ю.

представника третьої особи не з`явився

розглянувши за правилами загального позовного провадження (у судовому засіданні по суті в режимі відеоконференції в системі «EASYCON») адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа: Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання видати дозвіл,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа: Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області в якому позивач просить:

скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 512383400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) до комунальної власності та акт прийому-передачі від 11.12.2020 року в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0450 (загальна площа 10,816 га);

визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою», яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: :01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, орієнтовною площею 2,00 га, за кадастровим номером :01:002:0450 з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Наказом від 30.11.2020 року ГУ Держгеокадастру в Одеській області позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою через невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законодавства.

Не погоджуючись з наказом від 30.11.2020 року №15-16671/13-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою», позивач звернулася до суду з даним позовом.

Разом з тим, із поданого відповідачем відзиву на позов, позивачу стало відомо про існування наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», який на його думку є протиправним, оскільки позивач має пріоритет перед ОТГ, так як перший звернувся за наданням дозволу, має рішення суду стосовно земельної ділянки, яка передана, та як наслідок, правомірні очікування.

З огляду на викладене, позивач вважає, що Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 512383400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) до комунальної власності та акт прийому-передачі від 11.12.2020 року в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) підлягає скасуванню.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 04.01.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАС України).

22.01.2021 за вх. № 3359/21 від ГУ Держгеокадастру в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що за нормою статті 79 Земельного кодексу України формування земельної, ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до вимог вказаної статті формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських Підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за .технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Аналіз цієї норми свідчить про те, що законодавець чітко визначив об`єкти земельних відносин, щодо яких можливо здійснювати формування земельних ділянок шляхом поділу, а саме: це земельні ділянки, які перебувають у власності або у користуванні. Також, в наданих матеріалах відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують наявність даної земельної ділянки у його користуванні.

Також відповідачем надано копію наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

26.01.2021 року за вх. № ЕП/1973/21 та 27.01.2021 року за вх. № ЕП/2192/21 від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій представник підтримав позицію, викладену в позовній заяві, та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.03.2021 року, занесеною до протоколу судового засіданні, прийнято заяву про збільшення позовних вимог від 02.03.2021 р. за вхід.№ЕП/5586/21.

16.03.2021 р. за вхід.№13169/21 надійшов відзив на уточнену позовну заяву, я кому зазначено, що на виконання Постанови КМУ №1113 від 16.11.2020 року прийнято наказ від 11.12.2020 року №74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

Ухвалою суду від 25.03.2021 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

08.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням, у якому просила надати її сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: :01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

У відповіді на запит позивача від 10.02.2020 року розпорядник інформації 21.02.2020 року повідомив, що інформацією ГУ Держгеокадастру в Одеській області, у Державному земельному кадастрі наявні відомості про державну реєстрацію від 19.11.2019 земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0450, з цільовим призначенням: землі запасу (земельні-ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), загальною площею 10,0816 та, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Петродолинська сільська рада на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

13.05.2020 року позивачем направлено до ГУ Держгеокадастру в Одеській області запит про доступ до публічної інформації стосовно земельної ділянки за кадастровим номером: :01:002:0450. У відповідь на даний запит розпорядник інформації 19.05.2020 року повідомив що зазначена земельна ділянка відноситеся до земель запасу сільськогосподарського призначення та відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України розпорядником її є Головне управління Держгеокадастру в Одеській області. Накази про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки Головним управління Держгеокадастру в Одеській області не надавалися.

09.06.2020 року ОСОБА_1 направила до ГУ Держгеокадастру в Одеській області запит про доступ до публічної інформації стосовно результатів розгляду клопотання від 08.05.2020 року.

16.06.2020 року у відповідь на запит позивача відповідачем направлено останньому Наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 11.06.2020 року №15-10714/13:20-СГ про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки, яким було відмовлено гр. ОСОБА_2 «у наданні дозволу на поділ земельної ділянки площею 10,816 га, що перебуває у державній власності, із цільовим призначенням землі запасу, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), з таких підстав: - клопотання не відповідає вимогам чинного законодавства; - в наданих матеріалах відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують наявність у користуванні позивача даної земельної ділянки».

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач оскаржила його в суді.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року у справі №420/5872/20 адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.06.2020 року №15-10714/13-20-СГ.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: :01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) від 08.05.2020 року з урахуванням висновків суду.

23.11.2020 року ОСОБА_1 направила до ГУ Держгеокадастру в Одеській області запит, в якому просила надати копію наказу прийнятого на виконання рішення суду від 10.09.2020 року.

30.11.2020 року у відповідь на запит позивача відповідачем направлено останньому Наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13:20-СГ про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки, яким було відмовлено гр. ОСОБА_2 «у наданні дозволу на поділ земельної ділянки площею 10,816 га, що перебуває у державній власності, із цільовим призначенням землі запасу, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), з наступних підстав: - невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам чинного законодавства».

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначає Закон України «Про землеустрій» (далі - Закон № 858).

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» визначено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Статтею 22 Закону № 858 встановлено, що землеустрій здійснюється на підставі, в тому числі, рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Положеннями ст. 56 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а)пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно з ч. 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Відповідно до ч. 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до ч.12 ст.186 Земельного кодексу технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Отже, з викладеного вбачається, що ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням, у якому просила надати її сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: :01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Однак, наказом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13:20-СГ відмовлено гр. ОСОБА_2 «у наданні дозволу на поділ земельної ділянки площею 10,816 га, що перебуває у державній власності, із цільовим призначенням землі запасу, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), зазначивши, про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам чинного законодавства.

При цьому, відмовляючи у наданні дозволу, відповідний орган повинен навести усі підстави відмови.

Оцінюючи підстави ненадання дозволу, які наведені у оскарженому наказі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13:20-СГ, суд не погоджується з доводами відповідача про наявність вмотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13:20-СГ прийнятий з порушенням норм Земельного кодексу України, та не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних мотивів та причин такої відмови у вказаному рішенні органу місцевого самоврядування не наведено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою», яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Разом з цим, суд вважає, що вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ (в частині) та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки задоволенню не підлягають.

Згідно частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

В силу пункту 1 Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15 (далі - Положення № 15), державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (п.п.31 п.4 Положення № 15).

Згідно п.п.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Мінагрополітики України від 29.09.2016 року № 333, зареєстрованого в Мін`юсті України 25.10.2016 за № 1391/29521 (далі - Положення № 333), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Проаналізувавши норми, частини четвертої статті 122 Земельного Кодексу України, Положення №15 та Положення №333, суд дійшов висновку про наявність у відповідача повноважень щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок виключно державної власності на відповідній території.

Кабінетом Міністрів України 16 листопада 2020 р. прийнято Постанову № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин»:

З метою забезпечення виконання Указу Президента України від 15 жовтня 2020 р. №449 "Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" Кабінет Міністрів України постановляє:

1. Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити:

1) прискорення проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності;

2) передачу з 17 листопада 2020 р. земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

3) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліків земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди (емфітевзису) таких земельних ділянок відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

4) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15 грудня 2020 р. документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

5) у разі відмови органів місцевого самоврядування від підписання акта приймання-передачі земельних ділянок, зазначених у підпункті 1 цього пункту, вжиття заходів до включення відповідних земельних ділянок до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги з урахуванням вимог Земельного кодексу України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №247860183 від 12.03.2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0450 площею 10.0816 га перебуває у комунальній власності Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, підстави для державної реєстрації: наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ та акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 11.12.2020 року.

Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою можу бути наданий особі лише «відповідним органом», яким щодо земель державної форми власності є територіальні органи Держгеокадастру, а для земель комунальної форми власності - органи місцевого самоврядування.

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області не є органом, уповноваженим на надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0450.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2-9, 14, 72-77, 90, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа: Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання видати дозвіл - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою», яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, відповідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.295, ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , телефон: НОМЕР_2 )

в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (адреса Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, буд.83, 65012 , електронна пошта тел. )

Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області -(, 67668, Одеська область, Біляївський район, с. Великий Дальник, вул. Богдана Хмельницького, буд. 3, E-mail: )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька