Справа № 380/3045/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року справа №380/3045/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Ізьо М.І.

за участю:

представника позивача - Галайського О.В.

представника відповідача - Твердохліб І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, у якій просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 06.01.2021 №14-дс складений Галицькою митницею Держмитслужби щодо притягнення начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що жодного порушення позивачем допущено не було, дисциплінарного проступку останній не вчиняв. Вказує, що перебуваючи на вищезазначеній посаді виконував свої посадові обов`язки належним чином та в повному обсязі. Ним було дотримано та належним чином виконувались Положення про відділ митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби та Посадова інструкція начальника відділу митного оформлення, та положення нормативно-правових актів України позивачем не порушувались. Відповідачем не вказується і не підтверджується невиконання або неналежне виконання державним службовцем посадових обов`язків та інших вимог встановлених нормативно-правовими актами. Який пункт або статтю Закону, Положення, Посадової інструкції чи будь якого іншого нормативно-правового акту було порушено позивачем не зрозуміло. Висновки дисциплінарної комісії не знаходять свого відображення в матеріалах дисциплінарного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що шляхом проведення аналізу повноти здійснення форм та обсягів митного контролю, визначених АСУР посадовими особами відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів», встановлено 12 випадків по «зеленому коридору» та 107 по «червоному коридору» зазначення результату виконання форм контролю, код яких розпочинається з « 00» (скасування митної формальності, відповідно до довідників наявних в АСМО Інспектор). Окрім цього, в результаті виконання орієнтувань інспекторами відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» не під`єднано акти митних оглядів до вкладки «Підтверджуючі документи» та не вказано в примітках до пропуску жодної інформації, що свідчила б про виконання митної формальності. Кожне друге відпрацювання орієнтувань посадовими особами відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби здійснюється без повідомлення контактної особи, визначеної орієнтуванням. Викладене свідчить про порушення Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, призначеного наказом Міністерства фінансів України від 31.07.201р. №684 в частині вживання заходів щодо невідкладного інформування (у тому числі засобами телефонного, факсимільного зв`язку, електронної пошти тощо) про наявні митні формальності, за результатами застосування СУР, відповідних посадових осіб або керівників структурних підрозділів митниці (згідно з розділом VII пунктом 4 абзацом 3 даного Порядку), а також пункту 3.7. Порядку внесення інформації про можливі порушення законодавства з питань митної справи до модуля «Орієнтування» АСМО «Інспектор», що затверджений Наказом Держмитслужби від 23.04.2020р. №147 (посадові особи митниці Держмитслужби, які здійснюють митний контроль осіб, товарів, транспортних засобів, фіксують у автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» усі митні формальності, які виконувались у зв`язку з опрацюванням орієнтування під час митного контролю осіб, товарів, транспортних засобів, та результати їх виконання, в тому числі вносять до АСМО «Інспектор» реквізити підтверджуючих документів). Відтак, начальником відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, який полягає у неналежному виконанні ним своїх посадових обов`язків в частині забезпечення якісної організації роботи відділу та належного контролю за діями підпорядкованого особового складу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 27 квітня 2021 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві, письмових поясненнях, додаткових письмових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві, у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, що подані сторонами суд встановив такі правовідносини та відповідне їм правове регулювання.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач ОСОБА_1 є начальником відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби.

Суд встановив, що наказом Галицької митниці Держмитслужби №14-дс від 06.01.2021 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» до начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення зауваження.

Не погоджуючись із вказаним наказом позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Позивач, як начальник відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби у своїй діяльності окрім положення законодавства, керується також Положенням про відділ митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби затвердженого в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби В.Цабаком 29.07.2020 та посадовою інструкцією начальника відділу митного оформлення затвердженою в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби В.Цабаком 29.07.2020.

Зокрема розділи 3, 4 та 5 Положення визначають порядок діяльності керівництва відділу, його права та обов`язки, та відповідальність.

Положення Посадової інструкції встановлюють права та основні посадові обов`язки начальника відділу митного оформлення.

Суд звертає увагу, що ні оскаржуваний наказ, ні матеріали дисциплінарної справи не містять жодних вказівок про порушення позивачем Положення про відділ митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби та Посадової інструкції начальника відділу митного оформлення.

Також, ні оскаржуваний наказ, ні матеріали дисциплінарної справи не містять висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства України, що визначають порядок дій при здійсненні ним своїх посадових обов`язків як начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби.

Твердження відповідача про недодержання особовим складом відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби своїх посадових обов`язків та порушення Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю та Порядку внесення інформації про можливі порушення законодавства з питань митної справи до модуля «Орієнтування» АСМО «Інспектор» не беруться судом до уваги, оскільки, докази, які б підтверджували вказані обставини в матеріалах дисциплінарної справи відсутні та відповідачем при притягненні позивача до відповідальності не досліджувались.

В матеріалах справи відсутні докази встановлення вини підпорядкованих позивачу працівників та притягнення їх до відповідальності за таке порушення.

Належними доказами вищезазначених обставин, могли б бути накази про притягнення відповідних посадових осіб особового складу відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби до дисциплінарної відповідальності за вчинені порушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби складу дисциплінарного проступку.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII (далі - Закон № 889-VІІІ).

Згідно з ч.2 ст. 5 цього Закону, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності врегульовано Законом України № 889-VІІІ, за змістом статті 61 якого обумовлено, що службова дисципліна забезпечується шляхом:

1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку;

2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України;

3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців;

4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Закону України "Про державну службу" за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 цієї ж статті, дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

За правилами ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Отже дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: КЗпП України, Законом України "Про державну службу", правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Відповідно до ч.2 ст.77 Закону України «Про державну службу» у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

У наказі Галицької митниці Держмитслужби від 06.01.2021 №14-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» не зазначено суті вчиненого порушення, в чому конкретно виразилося неналежне виконання посадових обов`язків позивачем.

Наказ, як документ офіційно-ділового стилю повинен характеризуватися точністю, стислістю і зрозумілістю викладення. Зрозумілість наказу полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту наказу.

Суд наголошує, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним і скасування наказу Галицької митниці Держмитслужби від 06.01.2021 №14-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір слід стягнути з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Галицької митниці Держмитслужби від 06.01.2021 №14-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про притягнення начальника відділу митного оформлення №4 митного поста "Яворів" Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби (, 79007, м. Львів, вул. Костюшка, 1) за рахунок його бюджетних асигнувань 908 (дев`ятсот вісім) грн судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2021.

Суддя Р.М. Брильовський