Справа № 818/532/16
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2021 року Справа № 818/532/16
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника позивача - Похилько Л.В.,
представника відповідача - Семерні І.Ю.,
В С Т А Н О В И В:
Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - ТОВ "СМНВО"), звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Сумах), третя особа - управління державної казначейської служби України у м. Сумах (далі - УДКС у м. Сумах), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с.25-28, І том), просив:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності сплати до бюджету податкових зобов`язань з податку на додану вартість. За результатами невиїзної перевірки складено акт на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення про накладення штрафу в сумі 2420005,60 грн. Позивач не погоджується із таким рішенням, оскільки несвоєчасність сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, встановлена в акті перевірки, зумовлена порушенням ДПІ у м. Сумах порядку зарахування коштів, визначеного п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України. При цьому, як зазначає позивач, відповідачем порушено порядок проведення перевірки, визначений п. 78.4 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, а саме наказ про проведення перевірки вручено ТОВ "СМНВО" вже після її проведення, що на переконання позивача, є підставою для скасування спірного податкового рішення.
Відповідно до ухвали суду від 19.05.2016р. було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.
Третьою особою - УДКС в м.Сумах було надіслано до суду письмовий відзив, в якому зазначається, що УДКС у м. Сумах не є контролюючим органом щодо вчинення платником податків порушень з питань оподаткування та не має відношення до проведеної перевірки та прийнятого за його наслідками податкового повідомлення-рішення.
при цьому, задовольняючи позовні вимоги суд керувався положеннями п. 78.4. ст. 78 ПК України, відповідно до якого про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
При цьому, судом першої інстанції при прийнятті рішення від 09.08.2016р. було враховано, що наказ про проведення перевірки та повідомлення від 23.11.2015 року № 155 (а.с.122) направлені на адресу ТОВ "СМНВО" 23.11.2015, а отримані позивачем 26.11.2015 (а.с.127), тобто вже після закінчення перевірки та складення акту за результатами її проведення.
Відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016р. рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.08.2016р. було залишено без змін.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 28 травня 2020 року постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
При цьому, судом касаційної інстанції було замінено відповідача у справі - Державну податкову інспекцію у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області правонаступником - Головним управлінням ДПС у Сумській області.
Слід зазначити, що суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що суди попередніх інстанцій при вирішенні цієї справи після того як установили порушення контролюючим органом вимог закону при проведенні позапланової невиїзної документальної перевірки не оцінили такі порушення з огляду на те, чи є вони такими, що тягнуть протиправність податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з чим висновки судів про протиправність податкового повідомлення-рішення суд касаційної інстанції не визнав обґрунтованими та правильними.
Враховуючи вищевикладене, зазначені судові рішення були скасовані, справу направлено на новий розгляд для встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.5 ст.227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.
15.07.2020р. ГУ ДПС у Сумській області було подано до матеріалів справи відзив (а.с.13-14, ІІ том) в якому зазначає, що відповідачем у повному обсязі виконано вимоги ст.79 Податкового кодексу України. Згідно з п.79.3 ст. 79 Податкового кодексу України, присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова. 23.11.2015 року, ДПІ у м. Сумах було надіслано на адресу Позивача рекомендованим листом із повідомленням про вручення копію Наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.11.2015 року № 1415 та повідомлення від 23.11.2015 року про дату початку та місце проведення такої перевірки.
07.08.2021р. позивачем подано заперечення на відзив в якому позивач зазначає, що несвоєчасність сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, встановлена в акті перевірки, зумовлена порушенням ДПІ у м. Сумах порядку зарахування коштів, визначеного п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України.
28.05.2020р. та 04.01.2021 р. відповідачем було подано додаткові пояснення (а.с.57, 82-83, ІІ том) в яких відповідач звертає увагу суду на те, що позивач акцентує особливу увагу на тому, що ТОВ «СМНВО» вчасно було подано податкові декларації з податку на додану вартість та було вчасно надано банку платіжні документи про сплату визначених платником зобов`язань, що підтверджується наявністю коштів на електронному рахунку платника. Однак, відповідач просить суд врахувати, що обставини на які посилається Позивач не мають суттєвого значення, адже вказане не спростовує факту того, що у Позивача був наявний податковий борг за минулий період, який контролюючий орган у відповідності до вимог пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України був зобов`язаний погашати згідно з черговістю його виникнення за рахунок сплачених позивачем поточних зобов`язань. Отже, контролюючий орган правомірно застосував до позивача штрафні (фінансові) згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.
Позивач також надав додаткові пояснення з обґрунтуванням своєї позиції (а.с.75-76, ІІ том).
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що 23.11.2015 року ДПІ у м. Сумах видано наказ № 1415 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "СМНВО" (а.с.108, І том). В якості підстав для її проведення відповідачем зазначено п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 та п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України.
За результатами перевірки складено акт від 26.11.2015 року №3210/2206/34013028/270 (а.с.10-11), яким встановлено порушення позивачем термінів сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 та п.203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.
Позивач не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду з позовом про його оскарження зазначаючи, що його було прийнято за наслідками перевірки яку було проведено з порушеннями норм чинного законодавства. Так, позивач зазначає, що наказ про проведення перевірки та повідомлення від 23.11.2015 року № 155 (а.с.122) направлені на адресу ТОВ "СМНВО" 23.11.2015, а отримані позивачем 26.11.2015 (а.с.127), тобто вже після закінчення перевірки та складення акту за результатами її проведення.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Щодо порушень виявлених під час проведення перевірки слід зазначити наступне:
За результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки був складений акт від 26.11.2015 року № 3210/2206/34013028/270, в якому зафіксовані порушення п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.
TOB «СМНВО» було самостійно задекларовано до сплати в бюджет податкові зобов`язання з податку на додану вартість, згідно податкових декларацій з податку на додану вартість за січень-лютий 2015року.
На платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Не сплачене у встановлений законом строк грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.
Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання, такий притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах визначених Податковим кодексом України.
Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до ЗО календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше ЗО календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Отже, передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.
Диспозиція частини першої статті 126 Податкового кодексу України не визначає спосіб погашення боргу платником податків (самостійна сплата чи зарахування контролюючим органом в рахунок погашення боргу в порядку черговості його виникнення) як обставину з якою законодавець пов`язує притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу. Визначальним для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу за частиною першої статті 126 Податкового кодексу України є факт несплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання, тобто наявність податкового боргу, протягом певного строку, а розмір такого штрафу залежить від кількості днів такої несплати.
Слід зазначити, що податковим органом не заперечується, що ТОВ "СМНВО" було здійснено сплату в бюджет податкових зобюов"язань, однак, при наявності заборгованостей податкових зобов`язань з податку на додану вартість, сплата була зарахована в погашення, згідно з черговістю його виникнення.
Відповідно до п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п.203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Тобто, суми податку на додану вартість, які задекларовані у податковій декларації з податку на додану вартість, платник зобов`язаний самостійно сплатити в бюджет протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.
Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Тобто, при наявності заборгованостей податкових зобов`язань з податку на додану вартість сплата зараховується в погашення згідно з черговістю його виникнення.
Слід зазначити, що позивач не заперечує факт наявності у товариства заборгованості по податковим зобов"язанням за попередні періоди і не оскаржує дії податкового органу щодо правомірності зарахування коштів, які були спрямовані на погашення боргу за попередній період.
Посилання ТОВ «СМНВО» на те, що ним вчасно було подано податкові декларації з податку на додану вартість та було вчасно надано банку платіжні документи про сплату визначених платником зобов`язань, що підтверджується наявністю коштів на електронному рахунку платника не спростовують висновків податкового органу щодо несвоєчасності сплати коштів за узгодженими податковими зобов"язаннями, оскільки матеріалами справи підтверджується, що у позивача був наявний податковий борг за минулий період, який контролюючий орган у відповідності до вимог пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України був зобов`язаний погашати згідно з черговістю його виникнення за рахунок сплачених позивачем поточних зобов`язань.
Зведені дані, щодо граничних термінів сплати грошових зобов`язань з зазначенням кількості днів затримки сплати зобов`язань з податку на додану вартість відображені на 3 сторінці акту перевірки.
При цьому, позивачем не надано доказів на спростування зазначених висновків податкового органу.
Щодо порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, суд зазначає наступне:
Пунктом 75.1. ст.75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Крім того, п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до п. 79.2 ст.79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови н а д і с л а н н я платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Згідно з п.79.3 ст. 79 Податкового кодексу України, присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
23.11.2015 року, ДПІ у м. Сумах було надіслано на адресу Позивача рекомендованим листом із повідомленням про вручення копію Наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.11.2015 року № 1415 та повідомлення від 23.11.2015 року про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Позивач вказує на те, що наказ про проведення перевірки та повідомлення від 23.11.2015 року № 155 (а.с.122) направлені на адресу ТОВ "СМНВО" 23.11.2015, а отримані позивачем 26.11.2015 (а.с.127), тобто вже після закінчення перевірки та складення акту за результатами її проведення.
У разі якщо платник отримує інформацію щодо призначення невиїзної перевірки після її закінчення та оформлення, то він не в змозі висловити свою незгоду із правомірністю призначення щодо нього податкової перевірки до початку її проведення, а також реалізувати свої права, передбачені підпунктами 17.1.2, 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК, на представлення своїх інтересів в контролюючих органах, бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
При цьому, позивач фактично не вказує про те, що несвоєчасне отримання інформації про призначення перевірки позбавило товариства можливості висловити свою незгоду із правомірністю призначення щодо нього податкової перевірки до початку її проведення, а також реалізувати свої права, передбачені підпунктами 17.1.2, 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК, на представлення своїх інтересів в контролюючих органах, надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, тощо...
Фактично, позивачем не надано доказів того, що після проведення невиїзної перевірки і після того, як позивач дізнався про її проведення, він намагався звернутись до податкового органу із застереженням та доказів того, що позивач намагався подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.04.2021р.

Суддя О.М. Кунець