Справа № 826/9075/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м. Київ № 826/9075/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергетика" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

установив:

12.06.2018 Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергетика» про надання дозволу на погашення суми боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що за відповідачем обліковується узгоджений податковий борг по орендній платі з юридичних осіб та по земельному податку у загальному розмірі 148 359,63 грн.

З метою погашення вказаного боргу, контролюючий орган направив ТОВ «Біоенергетика» податкову вимогу від 31.03.2014 №161-25 про сплату податкового боргу.

Згідно рішення про опис майна у податкову заставу від 08.04.2014 №31 та акту опису майна від 04.06.2014 №4 описано майно ТОВ «Біоенергетика» загальною вартістю 37 346 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2015 у справі №826/15025/15 задоволено позовну заяву Білоцерківської ОДПІ до ТОВ «Біоенергетика» стягнення податкового боргу у розмірі 23 208,88 грн. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2016 у справі №826/16009/16 задоволено позовну заяву Білоцерківської ОДПІ до ТОВ «Біоенергетика» про стягнення податкового боргу у розмірі 71 780,76 грн.

Позивачем направлені в банки, які обслуговують ТОВ «Біоенергетика» інкасові доручення, які повернуті банками без виконання у зв`язку із відсутністю коштів.

Оскільки, ТОВ «Біоенергетика» вказаний податковий борг станом на 12.06.2018 добровільно не погашає, вжиті позивачем заходи для стягнення податкового боргу з банківських рахунків ТОВ «Біоенергетика» не призвели до фактичної сплати боргу, а у податкову заставу описано майно ТОВ «Біоенергетика», позивач просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу ТОВ «Біоенергетика» за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2018 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2020 замінено позивача в адміністративній справі №640/9075/18, а саме, Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області, його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.

Відповідач не подав відзиву на адміністративний позов.

Керуючись нормою частини п`ятої статті 262 КАС України, суд здійснював розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

Згідно матеріалів за ТОВ «Біоенергетика» обліковується по орендній платі з юридичних осіб та по земельному податку у загальному розмірі 148 359,63 грн.

Контролюючий орган направив ТОВ «Біоенергетика» податкову вимогу від 31.03.2014 №161-25 про сплату податкового боргу.

Згідно рішення про опис майна у податкову заставу від 08.04.2014 №31 та акту опису майна від 04.06.2014 №4 описано майно ТОВ «Біоенергетика» загальною вартістю 37 346 грн.

Позивачем додано до позовної заяви витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 06.06.2014 №44409964 відповідно до якого зареєстровано публічне обтяження у вигляді податкової застави на майно ТОВ «Біоенергетика» згідно акту опису майна у податкову заставу від 04.06.2014 №4, термін дії обтяження до 06.06.2019.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2015 у справі №826/15025/15, яка набрала законної сили 18.01.2016, задоволено позовну заяву Білоцерківської ОДПІ до ТОВ «Біоенергетика» стягнення податкового боргу у розмірі 23 208,88 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2016 у справі №826/16009/16, яка набрала законної сили 06.01.2017, задоволено позовну заяву Білоцерківської ОДПІ до ТОВ «Біоенергетика» про стягнення податкового боргу у розмірі 71 780,76 грн.

Згідно матеріалів справи у ТОВ «Біоенергетика» наявні банківські рахунки у АБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» та АТ «Укрексімбанк» (закритий 02.11.2017).

Контролюючим органом направлено інкасові доручення для стягнення податкового боргу до АТ «Укрексімбанк» від 09.09.2016 №46 на суму 11604,44 грн, від 28.09.2016 №48 на суму 11604,44 грн, від 05.10.2017 №20 на суму 35935 грн, від 06.10.2016 №50 на суму 11604,44 грн, а також інкасові доручення для стягнення податкового боргу до АБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» від 28.09.2016 №47 на суму 11604,44 грн, від 06.10.2016 №49 на суму 11604,44 грн, від 12.10.2017 №67 на суму 35935 грн.

Однак, вказані інкасові доручення повернуті банками без виконання у зв`язку із відсутністю коштів.

Зважаючи на те, що ТОВ «Біоенергетика» вказаний податковий борг станом на 12.06.2018 добровільно не погашає, вжиті позивачем заходи для стягнення податкового боргу з банківських рахунків ТОВ «Біоенергетика» не призвели до фактичної сплати боргу, а у податкову заставу описано майно ТОВ «Біоенергетика», позивач просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу ТОВ «Біоенергетика» за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, прийнятій на п`ятій сесії Верховної Ради України 28.06.1996, кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України), контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У пункті 54.1 статті 54 ПК України зафіксовано, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 54.5. статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що податкові зобов`язання про стягнення яких подано даний позов є узгодженими, що не заперечується сторонами.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, з метою погашення податкового боргу, відповідно до статті 59 ПК України, як встановлено судом, позивачем сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 31.03.2014 №161-25.

Як визначено пунктом 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України обумовлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Встановлено, що позивач звертався до суду про стягнення з ТОВ «Біоенергетика» податкового боргу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2015 у справі №826/15025/15, яка набрала законної сили 18.01.2016, задоволено позовну заяву Білоцерківської ОДПІ до ТОВ «Біоенергетика» стягнення податкового боргу у розмірі 23 208,88 грн. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2016 у справі №826/16009/16, яка набрала законної сили 06.01.2017, задоволено позовну заяву Білоцерківської ОДПІ до ТОВ «Біоенергетика» про стягнення податкового боргу у розмірі 71 780,76 грн.

Однак, вказаний борг не стягнуто з ТОВ «Біоенергетика» у зв`язку із відсутністю на рахунках відповідача необхідних коштів.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 88.1 та 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

За приписами статті 89 вказаного Кодексу, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За приписами пункту 95.3 цієї ж статті, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З аналізу зазначених норм ПК України вбачається, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, приймається на підставі рішення суду.

При цьому, обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом є:

- наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів);

- сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку;

- відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків;

- наявність майна платника податків-боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Вказана позиція неодноразово підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24.04.2020 у справі №822/1262/17, від 25.03.2021 у справі №807/1621/15.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2021 витребувано у Головного управління Державної податкової служби у Київській області належним чином засвідчені докази заявленого у справі податкового боргу, перебування майна у заставі та неможливості стягнення з рахунків платника, з відповідним письмовим поясненням щодо актуальних даних станом на час вирішення даної справи.

На виконання вказаної ухвали позивачем подано до суду докази наявності станом на 02.02.2021 у ТОВ «Біоенергетика» податкового боргу у загальному розмірі 209 164,53 грн, у тому числі - 148 359,63 грн, який заявлено до стягнення у даній справі.

Таким чином, у ході судового розгляду даної справи підтверджено наявність у ТОВ «Біоенергетика» податкового боргу у розмірі 148 359,63 грн.

Згідно доданого до позовної заяви та наданого на виконання вказаної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2021 витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 06.06.2014 №44409964, зареєстровано публічне обтяження у вигляді податкової застави на майно ТОВ «Біоенергетика» згідно акту опису майна у податкову заставу від 04.06.2014 №4, термін дії обтяження до 06.06.2019.

Отже, станом на дату ухвалення даного рішення відповідачем не надано доказів перебування у податковій заставі ТОВ «Біоенергетика», яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Верховний Суд у постановах від 28.01.2020 у справі №520/3516/19 та від 25.03.2021 у справі №807/1621/15 зауважив, що особливості погашення податкового боргу за рахунок продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі встановлені статтею 95 Податкового кодексу України, передбачають надання контролюючим органом доказів здійснення заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, або відсутності таких коштів станом, зокрема на день звернення до суду із зазначеним позовом.

У матеріалах справи наявні копій інкасових доручень від 09.09.2016 №46 на суму 11604,44 грн, від 28.09.2016 №48 на суму 11604,44 грн, від 05.10.2017 №20 на суму 35935 грн, від 06.10.2016 №50 на суму 11604,44 грн, від 28.09.2016 №47 на суму 11604,44 грн, від 06.10.2016 №49 на суму 11604,44 грн, від 12.10.2017 №67 на суму 35935 грн, які направлялись у банки, які обслуговують ТОВ «Біоенергетика» та повернуті банками без виконання.

Отже, надані позивачем інкасові доручення свідчать про відсутність коштів на рахунках ТОВ «Біоенергетика» виключно станом на 12.10.2017 та не є достатнім доказом відсутності коштів на рахунках ТОВ «Біоенергетика» станом на дату подання позову.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Разом з цим суд зазначає, що відмова у задоволенні даного позову не порушує балансу між публічними та приватними інтересами, адже дане судове рішення не перешкоджає вжиттю контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу ТОВ «Біоенергетика» згідно вимог ПК України.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з відповідача відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергетика» про надання дозволу на погашення суми боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Головне управління Державної податкової служби у Київській області (місцезнаходження юридичної особи: 03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 5А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 43141377).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Біоенергетика» (місцезнаходження юридичної особи: 02094, місто Київ, вулиця Дарвіна, будинок 10, квартира (офіс) 2; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 37701149).

Суддя О.М. Чудак