Справа № 420/1651/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1651/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача Харченка І.Є. (згідно ордеру),

представника відповідача Чілей М.В. (згідно виписки),

розглядаючи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 27 лютого 2020 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21 січня 2020 року №.

08 січня 2020 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду судом даний позов залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 02 березня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ», відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу.

24 березня 2020 року ухвалою суду зупинено провадження по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 29 січня 2021 року клопотання представників позивача та відповідача задоволено. Поновлено провадження у справі №420/1651/20. Ухвалено судові засідання по справі № 420/1651/20 здійснювати в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

17 лютого 2021 року усною ухвалою суду, внесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання позивача та викликано в судове засідання в якості свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу № 420/1651/20 до судового розгляду по суті. Викликано у судове засідання для допиту в якості свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 26 березня 2021 року зупинено провадження по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - до 12:00 год. 14 квітня 2021 року.

27 квітня 2021 року усною ухвалою суду, внесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки фактично перевірка не була проведена, оскільки посадових осіб відповідача не було допущено до проведення перевірки через не пред`явлення службових посвідчень.

24.03.2020 від Головного управління ДПС в Одеській області (вх.№13151/20) на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач зазначає, що посадові особи ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» отримали наказ на проведення перевірки та направлення, наявність довідки замість службового посвідчення передбачено наказам ДФС України №207 від 23.10.2014, а відтак фактичний допуск до перевірки відбувся. Вказує, що виявлені порушення виявленні перевіркою у зв`язку з відсутність первинних документів у позивача. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовані вимоги, та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

Головне управління ДПС в Одеській області на адресу ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» скерувало лист №14726/10/15-32-14-07-07 від 11.07.2019 «Щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень» (а.с.97-98), у якому просило надати інформацію по взаємовідносинам з ТОВ «ІНВАСС» за березень 2019.

ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» надало відповідь на зазначений запит №138 від 30.09.2019 (а.с.101-102) у якому відмовилось надавати інформацію та її документальне підтвердження у зв`язку з невідповідністю запиту п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України.

Головне управління ДПС в Одеській області прийняло наказ №1490 від 07.11.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ», » (а.с.9, 103), яким наказано: «Провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ», , з 12 листопада 2019 року тривалістю 5 робочих днів з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником ТОВ «ІНВАСС», , за період з 01.03.2019 по 31.03.2019 року».

Зазначений наказ отримала бухгалтер ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» 12.11.2019, про що міститься відповідний запис.

На підставі наказу №1490 від 07.11.2019, Головне управління ДПС в Одеській області видані направлення на перевірку від 11.11.2019 №1514/05-08 (а.с.10, 104) та №1513/05-08 (а.с.11, 105), якими державного ревізора-інспектора Гладку Наталю Валентинівну та Терещенко Олександра Володимировича направлено на проведення перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ».

Зазначені направлення пред`явлені 12.11.2019 бухгалтеру ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ».

У зв`язку з відсутністю бланків службових посвідчень, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при проведенні перевірки пред`явили довідки (а.с.12, 13), які видані начальником управління кадрового забезпечення розвитку персоналу Головного управління ДПС в Одеській області та засвідчені печаткою цього управління, у яких зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 05.11.2019 дійсно працюють на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу позапланових перевірок ризикових платників управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС в Одеській області.

Зазначені довідки пред`явлені 12.11.2019 бухгалтеру ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ».

Матеріали справи містять акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки від 12.11.2019 (а.с.14-15), який складений посадовими особами ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ», відповідно до якого, ревізорів-інспекторів Гладку Н.В. та Терещенко О.В. не було допущено до перевірки у зв`язку з не пред`явленням службових посвідчень, направлення на перевірку підписані виконуючим обов`язки керівника та містить виправлення.

У той же день 12.11.2019 ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» повідомила Головне управління ДПС в Одеській області про зазначену ситуацію листом №141 від 12.11.2019 (а.с.16-17).

Матеріали справи містять запит від 12.11.2019 (а.с.107) на адресу керівника ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» складений ревізорами-інспекторами Гладкою Н.В. та Терещенко О.В. про наданням документів у зв`язку з проведення перевірки, а також акт від 12.11.2019 №224/15-32-05-08 «Про відмову отримання запиту про надання документів в ході перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» код за » (а.с.108).

При цьому, свідок ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що зазначений запит вона навіть не намагалась вручити посадовим особам ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ», оскільки вона зрозуміла, що вони взагалі відмовились отримувати будь-які документи, пов`язані з проведенням перевірки. Зазначила, що оскільки бухгалтер позивача отримала копію наказу про проведення перевірки та розписалась про це у направленнях на перевірку, відтак вона та ОСОБА_2 вважали, що їх допустили до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ». При цьому, оскільки у них не було посвідчень, а лише довідка, представники позивача відмовили у наданні документів для перевірки.

Державними ревізорами-інспекторами Гладкою Н.В. та Терещенко О.В. Головного управління ДПС в Одеській області також складений акт від 18.11.2019 №389/15-32-05-08 «Про не надання первинних документів ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» при проведенні позапланової виїзної документальної перевірки з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків ТОВ «ІНВАСС», за період з 01.03.2019 по 31.03.2019 року» (а.с.109); акт від 25.11.2019 №285/15-32-05-08 «Про неможливість вручення та підписання акту перевірки ТОВ «АРКАДІЯ СІТІ» код за » (а.с.110).

Посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» код за , з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків ТОВ «ІНВАСС», код за ЄДРПОУ 4223741 за період з 01.03.2019 по 31.03.2019» (далі-Акт перевірки) (а.с.18-40).

Відповідно до Акту перевірки: «у ході перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» по господарських відносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «ІНВАСС», за період з 01.03.2019 по 31.03.2019 року використано слідуючи данні та документи:

- дані інформаційних баз ДПС України ІС «Податковий блок»;

- «Архів електронної податкової звітності».

«При перевірці достовірності відображення декларування податку на додану вартість використовувались слідуючи документи:

- дані податкової звітності, поданої ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ», наданої до ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДПС в Одеській області, з податку на додану вартість, а саме:

1. Податкові декларації та уточнюючі розрахунки з податку на додану вартість;

2. Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів;

3. Податкові накладні; розрахунки коригування;

4. Дані системи співставлення АІС «Податковий блок».

У Акті перевірки міститься висновок: «Перевіркою встановлено порушення ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ»: 1. п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого зменшене від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту на загальну суму 114287 грн, в тому числі за березень 2019 року у сумі 114287 грн».

На підставі висновків, зазначених у Акті перевірки, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняте податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2020 (а.с.41, 113), яким визначено завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 114287 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2020 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписи Податкового кодексу України установлюють певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.78.5 ст.78 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 Податкового кодексу України.

Абзацами 1-4 підпункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

При цьому, абзац 5 підпункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначає, що непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом не допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки: непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення); оформлення документів, вказаних в абзацах другому-третьому пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, головний державний ревізор-інспектор Терещенко О.В. та Гладка Н.В. при виході на перевірку не пред`явили посадовій особі позивача власні службові посвідчення, пред`явлення яких є обов`язковим відповідно до норм Податкового кодексу України.

Довідки (замість службового посвідчення) від 11.11.2019 не є службовим посвідченням та не є документом, що пред`являється посадовою особою податкового органу при виході на перевірку за приписами п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Посилання представника відповідача на наказ ДФС України від 23.10.2014 №207 «Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби», не доводить виконання посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області вимог статті 81 Податкового кодексу України щодо надання платнику податків необхідного переліку документів, які пред`являються при виході на перевірку та надають право посадовим особам розпочати таку перевірку.

Відповідно до ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Наказ ДФС України від 23.10.2014 №207 «Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби» не зареєстрований в Міністерстві юстиції України, та, як вбачається зі змісту наказу, є внутрішнім службовим документом ДФС України, який жодним чином не змінює та не впливає на обов`язковість виконання приписів Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 21.08.2018 року по справі № 820/183285/14 висловив аналогічну позицію, зазначивши, що пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлює вичерпний перелік документів, що мають бути пред`явлені посадовими особами податкового органу в повному обсязі платнику податків, що є обов`язковою умовою, яка надає право приступити до проведення перевірки. Дана норма не встановлює альтернативних видів документів, які можуть замінити, зокрема, службове посвідчення. Відтак, відсутність службового посвідчення є законною підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу платником податків до перевірки.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем на законних підставах не було допущено посадових осіб контролюючого органу до перевірки, а у посадових осіб податкового органу не виникло право розпочати проведення перевірки.

Щодо твердження представника відповідача, що, з огляду на пред`явлення посадовій особі ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» направлення на проведення перевірки та вручення копії наказу, фактично допуск до перевірки відбувся, суд зазначає, що відповідно абз.5 п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

При цьому, сторонами не заперечується, що за місцезнаходженням ТОА «АРКАДІЯ-СІТІ» чи місцем розташування об`єкта права його власності, документальна перевірка у період з 12.11.2019 протягом 5 робочих днів посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області не проводилась, отже, фактично відбувся недопуск ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» посадових осіб відповідача до проведення перевірки.

Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 було сформульовано правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

За встановлених у справі, що розглядається, обставин щодо неправомірності проведеної перевірки позивача, суд дійшов висновку про те, що такі обставини тягнуть за собою протиправність рішення, прийнятого за наслідками такої перевірки, у зв`язку з чим зазначене вказує про відсутність необхідності переходити до перевірки щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

В свою чергу, відповідач, вважаючи про наявність законних підстав для проведення перевірки, внаслідок не допуску уповноважених осіб для її проведення на підставі п.п. 94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України мав право прийняти рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ».

Проте, відповідач не скористався правом, наданим зазначеною нормою, однак склав Акт перевірки.

Сам вид перевірки (документальна), без надання платником податків документальних підтверджень реальності здійснення ним господарських операцій, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз первинних документів та дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення платником податків.

Висновки податкового органу щодо виявлених порушень у зв`язку з не наданням позивачем первинних документів є неприйнятними, оскільки неправомірні дії самого податкового органу, позбавили обов`язку позивача надавати документи та пояснення стосовно своєї господарської діяльності.

Відповідно до п.86.5 ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Щодо Акту перевірки, що міститься в матеріалах справи (а.с.18-40) та на підставі висновків якого винесено спірне рішення, суд зауважує, що він, в порушення п.86.5 ст.86 Податкового кодексу України, не містить ані дати його складання, ані реєстраційного номеру, отже не є належним доказом виходячи із положень процесуального принципу допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 КАС України.

В свою чергу, податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі висновків такого акту не може вважатись правомірним.

Підсумовуючи наведене, суд доходить таких висновків: перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Лише дотримання умов та порядку проведення контролюючими органами перевірок, зокрема, документальних позапланових виїзних, може бути належною підставою для реалізації завдань контролюючого органу щодо податкового контролю.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Згідно частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судом обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21 січня 2020 року № діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак наведене рішення є протиправним, та такими, що підлягає скасуванню.

За сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "АРКАДІЯ-СІТІ".

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (т.1 а.с.6).

У зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АРКАДІЯ-СІТІ" 2102,00 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21 січня 2020 року №.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ» судовий збір 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ-СІТІ» (вул.Фонтанська дорога, буд.16/6, м.Одеса, 65049, ).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ).

Повний текст рішення складено та підписано 30.04.2021 року.

Суддя Вовченко О.А.