Справа № 520/14671/2020
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 р.Справа № 520/14671/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представників позивача: Міліруда Є.О., Прядка О.О.

представника відповідача: Гончаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «РІКДОМ» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 15.12.20 року по справі № 520/14671/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «РІКДОМ»

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП «РІКДОМ» (далі за текстом також позивач, ТОВ «ВП «РІКДОМ») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі та текстом також відповідач, ГУ Держпраці у Харківській області), в якому просило визнати протиправним і скасувати Наказ Головного управління Держпраці у Харківській області № 1578 від 06.10.2020 в частині призначення інспекційного відвідування ТОВ «ВП «Рікдом» ().

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, доповнень та письмових пояснень до апеляційної скарги позивач, з посиланням на обставини справи та нормативно-правове обґрунтування, наведені ним у позовній заяві, а також на судову практику Верховного Суду, зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції необґрунтовано зробив висновок про недоведеність позовних вимог та відхилив доводи позивача. Зазначає, що вже після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення отримав відповідь від ГУ ПФУ в Харківській області від 30.12.2020, що на веб-порталі електронних послуг Пенсійного Фонду України реалізований сервіс «Особистий кабінет інспектора праці», де можливо отримати не тільки інформацію щодо поточного списку працівників страхувальника, а ще й інформацію про трудові відносини працівника зі страхувальником, шо заперечувалось представником ГУ Держпраці в області в своїх письмових поясненнях від 07.12.2020 та в судовому засіданні. Вказує, що фактично, з огляду на таку інформацію ПФУ, у відповідача не було жодних перешкод сформувати запит на поточний рік, тобто з 01.01.2020, та пересвідчитись у офіційному працевлаштуванні ОСОБА_1 . Водночас, позивач зазначив про незгоду із застосуванням судом першої інстанції до спірних правовідносин сторін висновків Верховного Суду, сформованих у постанові від 21.10.2019 у справі № 200/11885/18-а, та положень Конвенції МОТ.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У письмових поясненнях відповідач заперечив проти врахування судом апеляційної інстанції поданого позивачем доказу листа ГУ ПФУ в Харківській області від 30.12.2020, з огляду на ненадання його до під час розгляду справи судом першої інстанції.

З поданими письмовими поясненнями та доповненнями до апеляційної скарги позивачем надано роздруковані з ЄДРСР постанови Верховного Суду у справах № 500/2878/18, № 805/3137/17-а, № 500/2878/18, ШААС від 14.05.2019 у справі № 826/8917/17, ВААС від 15.10.2019 у справі № 857/6774/19, які просить врахувати під час апеляційного розгляду справи.

У запереченнях на доповнення до апеляційної скарги відповідач наводить висновки, сформовані Верховним Судом, на підтвердження правомірності заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування ТОВ «ВП «РІКДОМ» та правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

У судовому засіданні представники позивача вимоги апеляційної скарги підтримали, представник відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на адресу Головного управління Держпраці у Харківській області надійшов лист Офісу Генерального Прокурора від 28.08.2020 за № 10/1/2-8576-20, скерований на адресу відповідача Державною службою України з питань праці (лист від 07.09.2020, вхідний № 26/751), в якому викладено таку інформацію: «Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Бук.Юа» (), ТОВ «НВП «Бук» (), використовуючи реквізити підконтрольних ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_4 (код НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_5 (код НОМЕР_4 ), здійснюють реалізацію респіраторів марки БУК (у тому числі БУК-3, FFP3) за ціною нижче ринкової, у зв`язку з чим ухиляються від сплати податків та обов`язкових платежів. Офісні приміщення зазначених суб`єктів господарювання знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . На цей час виробничі приміщення перебувають за адресою: АДРЕСА_2 , та належать ТОВ «ВП «РІКДОМ» (). Досудовим розслідування встановлено факт використання ТОВ «ВП «РІКДОМ» при виробництві цих товарів найманої праці ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) без належного оформлення».

З огляду на зазначені факти Офіс Генерального прокурора просив вирішити питання щодо здійснення Держпраці заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційних відвідувань, зокрема - ТОВ «ВП «РІКДОМ».

Враховуючи інформацію, викладену у вказаному листі, начальником ГУ Держпраці в Харківській області прийнято рішення про проведення інспекційного відвідування позивача, оформлене Наказом про проведення інспекційного відвідування № 1578 від 06.10.2020.

На підставі зазначеного наказу посадовими особами відповідача здійснено вихід на адресу позивача для проведення інспекційного відвідування, за результатом якого складено акт інспекційного відвідування від 13.10.2020 за № ХК26064/3236/НД/АВ.

Позивач, не погодившись з Наказом про проведення інспекційного відвідування від 06.10.2020 за № 1578, звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірний наказ прийнятий у порядку, в межах та на підставі норм чинного законодавства України, з огляду на що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) визначені в ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі за текстом - Закон № 877-V).

Частиною 2 ст. 6 Закону № 877-V унормовано, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Приписами статті 2 Закон № 877-V встановлено, що заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 6 Положення № 96 Державна служба України з питань праці для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Згідно з пунктом 7 Положення про Державну службу України з питань праці Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Як передбачено Положенням про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженим Наказом Державної служби України з питань праці № 84 від 03.08.2018, Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до пп. 11 п. 4 Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, законодавства про зайнятість населення та працевлаштування інвалідів у частині реєстрації у регіональному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів; виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21.08.2019 за № 823 (далі - Порядок № 823, який був чинним на час проведення перевірки).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823, в редакції, чинній на момент призначення інспекційного відвідування позивача, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Положеннями Порядку № 823 не визначено тип заходу - плановий чи позаплановий, а лише форму - інспекційне відвідування чи невиїзне інспектування.

Так, інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис.

Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені п. 5 Порядку № 823, відповідно до приписів якого інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Згідно з п. п. 8, 9 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності). Тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.

Відповідно до п. 10 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Пунктами 16, 17 Порядку № 823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Про застосування норм Порядку № 823 до процедури здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема, у постанові від 30.03.2021 у справі № 380/1563/20.

Як убачається із матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного Наказу № 1578 від 06.10.2020 про призначення інспекційного відвідування ТОВ «ВП «РІКДОМ» (), яким призначено провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю у діяльності ТОВ «ВП «РІКДОМ», стала інформація, яка містилася у листі Офісу Генерального прокурора від 28.08.2020 за № 10/1/2-8576-20 про факт використання ТОВ «ВП «РІКДОМ» при виробництві товарів найманої праці ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) без належного оформлення.

Тобто, відповідачем рішення щодо здійснення заходу державного контролю ТОВ «ВП «РІКДОМ» приймалося на підставі інформації, що містилась в листі Офісу Генерального прокурора від №10/1/2-8576-20, направленого на адресу відповідача Державною службою України з питань праці без додатків (копій матеріалів кримінального провадження № 0000015), зазначених у листі Офісу Генерального прокурора, що підтверджується копією листа Державної служби України з питань праці від 07.09.2020 (а.с. 48).

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що у вказаному листі Офісу Генерального прокурора викладено прохання вирішити питання щодо здійснення Держпраці державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційних відвідувань, зокрема, ТОВ "Рікдом", з питань виявлення неоформлених тнрудових відносин суб`ктом господарювання (а.с. 48).

Відповідачем до моменту прийняття оскаржуваного наказу проведено перевірку відомостей, наведених у листі Офісу Генерального прокурора, шляхом направлення запиту на веб-порталі електронних послуг Пенсійного Фонду України, за результатами якого встановлено, що станом на 06.10.2020 фізична особа ОСОБА_1 в поточному списку працівників ТОВ «ВП «РІКДОМ» відсутня.

Також, як зазначив представник відповідача у судовому засіданні, з огляду на те, що до прийняття оскаржуваного наказу встановлено, що за ОСОБА_1 не було сплачено ЄСВ, керівником прийнято рішення щодо необхідності проведення інспекційного відвідування підприємства позивача з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Як вбачається з витягу із інструкції для користувача електронного сервісу веб-порталу ПФУ, інтерфейс вказаного електронного сервісу передбачає можливість здійснити два типи запиту «Поточний список працівників страхувальника» та «Трудові відносини працівника із страхувальником».

Відповідь РЗО на запит «Поточний список працівників страхувальника», запит за типом «Поточний список працівників страхувальника» містить єдиний реквізит ЄДРПОУ страхувальника. Відповідь на запит за типом «Поточний список працівників страхувальника» являє собою звіт в С5У форматі, представлений трьома блоками даних, а саме: загальні відомості про запит та користувача КМЕС Веб-порталу, яким запит був зареєстрований; таблицю № 1 зі списком працівників, який розраховано за даними останнього актуального звіту страхувальника за формою Додаток - 4 по ЄСВ. Таблиця № 1 відображається у звіті тільки за умови наявності даних в БД; таблиця № 2 - з повідомленнями страхувальника про початок трудових відносин працівників за період після останнього звітного місяця, за який поданий актуальний звіт за формою Додаток - 4 по ЄСВ. Таблиця № 2 відображається у звіті тільки за умови наявності даних в БД. Якщо страхувальник відсутній в підсистемі «Відомості з реєстру страхувальників», обидві таблиці не відображаються у звіті.

Так, з матеріалів справи вбачається подання відповідачем, з метою аналізу інформації, зазначеної в Листі Офісу Генерального прокурора, 06.10.2020 запиту «Поточний список працівників страхувальника» на веб-порталі ПФУ. За результатами опрацювання вказаного запиту відповідачем отримано відповідь РЗО (а.с. 86-90) таблиці № 1, № 2.

Згідно з відповіддю РЗО на запит «Поточний список працівників страхувальника» ОСОБА_1 в поточному списку працівників ТОВ «ВП «РІКДОМ» відсутня.

Представником відповідача надано пояснення, що станом на момент прийняття рішення керівником про проведення інспекційного відвідування відповідач мав можливість здійснити лише Запит за типом «Поточний список працівників страхувальника».

Разом з тим, можливості подання запиту «Трудові відносини працівника із страхувальником» відповідач не мав, з огляду на відсутність у Листі Офісу Генерального прокурора інформації про РНОКПП особи працівника, стосовно якого здійснюється запит, в той час як зазначені дані є обов`язковими для формування зазначеного типу запиту.

Водночас, посилання позивача на обов`язок відповідача з`ясувати РНОКПП ОСОБА_1 шляхом направлення запиту до податкового органу нормативно не обґрунтовані.

З огляду на викладене вище, відповідачем, з урахуванням обсягу інформації, викладеної в листі Офісу Генерального прокурора, належним чином проведено її аналіз та прийнято Наказ № 1578 від 06.10.2020 про призначення інспекційного відвідування ТОВ «ВП «РІКДОМ».

Інспекційне відвідування проведено відповідачем на підставі наказу начальника ГУ Держпраці № 1578 від 06.10.2020 та направлення № 02.03-03/2404 від 06.10.2020.

При цьому, правовою підставою для проведення інспекційного відвідування були, зокрема, норми Конвенції Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 за № 1985-IV «Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» (далі - Конвенція Міжнародної організації праці).

Так, у постанові Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 200/11885/18-а, зазначеній судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, міститься правовий висновок про те, що Конвенція визначає безумовне дискреційне повноваження інспектора самостійно приймати рішення щодо необхідності проведення інспектування того чи іншого роботодавця для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

Частиною п`ятою статті 2 Закону № 877-V передбачено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Слід зауважити й на те, що питання стосовно підстав для здійснення позапланових заходів не охоплюється положеннями статті 4 Закону № 877-V, яка визначає загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) й, у її частині четвертій, наводить вичерпний перелік питань, які встановлюються виключно законами.

Колегія суддів звертає увагу на Рішення Конституційного Суду України 09.07.1998 № 12-рп/98 у справі № 17/81-97 за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України (справа про тлумачення терміну "законодавство"), де зазначено, що терміном «законодавство» охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

У мотивувальній частині цього ж Рішення Конституційного Суду України зазначено, що термін «законодавство» досить широко використовується у правовій системі в основному у значенні як сукупності законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують ту чи іншу сферу суспільних відносин і є джерелами певної галузі права. Цей термін без визначення його змісту використовує і Конституція України (статті 9, 19, 118, пункт 12 Перехідних положень). У законах залежно від важливості і специфіки суспільних відносин, що регулюються, цей термін вживається в різних значеннях: в одних маються на увазі лише закони; в інших, передусім кодифікованих, в поняття «законодавство» включаються як закони та інші акти Верховної Ради України, так і акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а в деяких випадках - також і нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади.

Зважаючи на контекст, у якому в частині четвертій статті 4 Закону № 877-V вжито термін «закон», цю правову норму, враховуючи її конструкцію, необхідно розуміти так, що нею наводиться виключний і остаточний перелік питань, які у межах правовідносин щодо здійснення державного нагляду (контролю), встановлюються саме законами.

Вказане дає підстави для висновку, що всі, окрім передбачених у частині четвертій статті 4 Закону № 877-V питання, які пов`язані з здійсненням державного нагляду (контролю), зокрема, за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення (наприклад, переліку підстав для проведення Держпраці інспекційних відвідувань), можуть врегульовуватись, як законами, так й іншими актами законодавства, у тому числі й нормами міжнародної конвенції, яка ратифікована Україною у встановленому законом порядку.

З урахуванням наведеного, доводи позивача про те, що відповідач може здійснювати державний нагляд контроль виключно на підставі Закону № 877-V і спеціального Закону, котрий би встановлював особливості його діяльності, а оскільки законодавець не прийняв такого спеціального закону, тому спірні правовідносини врегульовані виключно приписами Закону № 877-V, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин Порядку № 295, яким керувався відповідач, призначаючи інспекційне відвідування, не ґрунтується на правильному розумінні закону.

До того ж колегія суддів звертає увагу на те, що норма підпункту 3 пункту 5 Порядку № 295 не встановлює вичерпного переліку джерел інформації, натомість, передбачає, що інформація може надходити і з інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством. Також, законодавець не пов`язує підставу проведення інспекційного відвідування з обов`язковістю наявної інформації у таких джерелах стосовно конкретної особи, оскільки такі висновки віднесено до компетенції керівника органу контролю за результатами здійсненого ним аналізу наявної інформації.

Отже, належною підставою для проведення інспекційного відвідування позивача, визначеною підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 295, є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування, а саме: Наказ начальника ГУ Держпраці від 06.10.2020 за № 1578, прийнятий у порядку, в межах та на підставі норм чинного законодавства України.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 07.04.2021 у справі № 1340/4355/18.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до всіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Посилання в апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду, викладені у справах № 500/2878/18, № 805/3137/17-а, № 500/2878/18, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів має враховуватися саме остання правова позиція.

Посилання позивача на необхідність врахування висновків, викладених у постановах судів апеляційної інстанції у справах № 826/8917/17, № 857/6774/19, колегія суддів не бере до уваги в силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

З огляду на вищевикладене, посилання на веб-портал електронних послуг Пенсійного Фонду України, де реалізований сервіс «Особистий кабінет інспектора праці», з якого можливо отримати не тільки інформацію щодо поточного списку працівників страхувальника, а ще й інформацію про трудові відносини працівника зі страхувальником, не приймаються до уваги, на спірні правовідносини сторін не впливають та з урахуванням приписів чинного законодавства не є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «РІКДОМ» залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 по справі № 520/14671/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 29.04.2021 року