Справа № 227/2926/20
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року справа №227/2926/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області (суддя Кошля А.О.) від 20 листопада 2020 року (повне судове рішення складено 20 листопада 2020 року) у справі № 227/2926/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків ДПС про скасування постанови про адміністративне правопорушення (ЄУНСС 227/2926/20), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС про визнання дій заступника начальника управління Начальника відділу податкового супроводження підприємств металургійної галузі Дніпропетровського управління офісу великих платників податків Державної податкової служби Моренко В.В. протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № 9/28-10-50-12 від 14.07.2020 року.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено частково, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 14.07.2020 року № 9/28-10-50-12, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст.165-1 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, оскільки було встановлено порушення позивачем вимог п. 8, п. 12 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», абз. 6 п. 3 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015р. № 449, а саме несвоєчасна сплата нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2020 року у сумі 684609,24 грн., граничним терміном сплати 28.05.2020 року.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 24.06.2020 року головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств житлово-комунального господарства та інших галузей Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС Яковенко О.В. на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», складено протокол про адміністративне правопорушення № 22/28-10-50-12-19 згідно якого, головний бухгалтер ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачені ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, а саме допустила несвоєчасну сплату нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2020 року у сумі 684609,24 грн., граничний термін сплати 28.05.2020 року, а сплачено платіжними дорученнями на загальну суму 3203300,33 грн. починаючи з 29.05.2020 по 05.06.2020 року. Вказана сума перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим порушено ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, п. 8, п. 12 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», абз. 6 п. 3 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 № 449 (зі змінами).

Внаслідок встановленого порушення, відповідачем прийнято постанову від 14.07.2020р. №9/28-10-50-12, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП у вигляді накладення штрафу в сумі 5100,00 грн..

Згідно із ч. 5 ст. 165-1 КУпАП дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами третьою та четвертою ст. 165-1 КУпАП встановлено:

- несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, тобто чи є склад адміністративного правопорушення в діях позивача. Зокрема не з`ясована суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення (вина, мотив і мета поведінки правопорушника).

В матеріалах справи міститься наказ від 29.05.2020 року №37 Про внесення змін до наказу №19 від 28.03.2020 року «Про введення простою у ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Отже, на дату виникнення граничного строку сплати єдиного внеску на ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» був введений простой.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про відсутність в діях позивача суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відсутність вини. Такі обставини виключають склад адміністративного правопорушення в діях позивача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2020 року у справі № 227/2926/20 - залишити без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2020 року у справі № 227/2926/20 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 29 квітня 2021 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко