Справа № 567/390/21
Суддя: Василевич О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/390/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження в справі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №524919 від 19.03.2021 р., згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало допущене на думку відповідача порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України, а саме - 19.03.2021 р. о 12 год. 55 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , на 217 км автомобільної дороги Київ Чоп зі швидкістю 82 км/год. в населеному пункті с.Нова Романівка, швидкість вимірювалась приладом TruCAM.

Винесену відносно нього постанову позивач вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що фіксація швидкості керованого ним автомобіля була здійснена в неналежний спосіб та без дотримання вимог ст.40 Закону України «Про національну поліцію», водночас вказуючи на те, що покази засобу вимірювальної техніки з допомогою якого була здійснена фіксації швидкості не можуть бути використані як доказ через відсутність відомостей щодо сертифікату перевірки такого приладу. Окремо в обгрунтування позову зазначає, що контроль швидкості руху транспортних засобів здіснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення фіксації «5.70 Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», та оскаржувана ним постанова не містить інформації про доказ, який підтверджує розміщення на вищевказаній ділянці дороги дорожнього знаку «5.70».

У зв`язку з викладеним просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїДПО18 №524919 від 19.03.2021 р.та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 07 квітня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та з призначенням судового засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву заперечив проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обгрунтовуючи тим, що поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Савчуком О.Ю. під час несення служби на а/д Київ Чоп 19.03.2021 р. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000545) було виявлено порушення ПДР водієм транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався з перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті - с.Нова Романівка, зі швидкістю 82 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. В подальшому, водій виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, водію було роз`яснено суть допущеного ним порушення, причину та підставу перевірки документів. Після перевірки документів було встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_1 . Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, поліцейським було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.122 КУпАП 340 грн.

Факт перевищення ОСОБА_1 швидкості підтверджується фото та відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000545), на яких зафіксовано перевищення швидкості керованого позивачем автомобіля, а також географічні координати транспортного засобу у момент вчинення позивачем правопорушення.

Факт правомірного використання інспектором поліції ОСОБА_2 лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер 000545) у день та час, вказаний в оскаржуваній постанові підтверджується Журналом обліку лазерного вимірювача швидкості TruCAM № 000545, відповідно до якого 19.03.2021р. даний прилад було видано інспектору поліції Савчуку О.Ю.

Правомірність використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 відповідач обґрунтовує отриманням відповідного сертифікату затвердженого типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012р. № UA-MI/1-2903-2012, водночас зазначає, що відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20904, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 28.12.2020р. та чинного до 28.12.2021р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС 000545, з використанням якого було зафіксовано правопорушення вчинене позивачем, є придатним для застосування. На підтвердження можливості використання виробу TruCam LTI 20/20 відповідач також покликається на експертний висновок державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018р. № 04/02/03/-3008, згідно якого зазначено про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідач вважає дії інспектора поліції правомірними, а винесену ним постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності обгрунтованою та законною, а відтак вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи у суді були повідомлені належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є правовим актом індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2021р. поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Савчуком О.Ю. винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18№524919 згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 19.03.2021 р. о 12 год. 55 хв. керував транспортним засобом «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , на 217 км а/д Київ Чоп в населеному пункті с.Нова Романівка, зі швидкістю 82 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 32 км/год, чим допустив порушення п.12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалася приладом TruCAM ТС 000545.

Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходив з наступного.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - ПДР України).

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодаства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальнісь згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Пункт 1.10 ПДР України визначає значення термінів, зокрема, населений пункт - це забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 «Населений пункт», 5.46 «Кінець населеного пункту», 5.47 «Населений пункт», 5.48 «Кінець населеного пункту».

Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п.1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Згідно пункту 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п`ятою статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року провадження №К/9901/10493/18.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, має містити також відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статі обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Як встановлено з оскаржуваної постанови інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Савчуком О.Ю. швидкість транспортного засобу вимірювалась засобом вимірювальної техніки TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС 000545, на якому зафіксовано, зокрема, що транспортний засіб «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 82 км/год.

Факт отримання вищевказаним працівником поліції та використання ним під час несення служби лазерного вимірювача швидкості TruCAM серійний №ТС000545 підтверджується «Журналом обліку та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів з них», відповідно до якого поліцейський Савчук О.Ю. 19.03.2021 р. отримав прилад TruCAM із серійним номером обладнання ТС 000545.

Суд враховує, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012р. № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів ларений LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техники за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на теритррію України та введені в експлуатацію.

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012р. № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016р. №193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20904, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 28.12.2020р. і чинного до 28.12.2021р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000545 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач та є придатним до застосування.

При цьому, можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20» виробництва Laser technology Inc., також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018р. № 04/02/03-3008, відповідно до якого за результатами проведеної експертизи встановлено, що в лазерному вимірювачі швидкості LTI 20/20 TruCAM правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечено конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних.

Згідно листа Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 04.10.2018р. № 04/03/03-3878, TruCAM LTI 20/20 має чинний експертний висновок у сфері КЗІ від 27.09.2018р. № 04/02/03-3008, який підтверджує реалізацію криптографічного алгоритму шифрування відповідно до ДСТУ та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Отже, лазерний вимірювач швидкостіTruCAM LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Таким чином, доводи позивача про те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на приладTruCAM, не підлягають врахуванню, судом не приймається до уваги, оскільки будь-які належні та допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем не надано.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у відповідності до ч.3 ст.283 КУпАП містить назву приладу, яким здійснювалось вимірювання швидкості транспортного засобу.

Окрім того, у матеріалах справи наявний фотознімок (файл №_Х8000_0319_124930.jmf), здійснений сертифікованим приладом TruCAM LTI 20/20 №ТС000545, на якому зафіксовано, що автомобіль марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , керований позивачем, рухався 19.03.2021р. о 12 год. 49 хв. на 217 км а/д М06 зі швидкістю 82 км/год, із зазначенням географічних координат, які відповідають населеному пункту с.Нова Романівка. Вказані обставини також підтверджуються відповідним відеозаписом з приладу TruCAM LTI 20/20.

Окрім того судом враховується, що позивачем вцілому не заперечується факт перевищення швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «населений пункт», що встановлено судом з матеріалів справи, зокрема, заяв по суті справи та відеозаписів з нагрудної камери інспектора поліції.

Суд звертає увагу, що позивач під час розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, не висловлював заперечень, що він рухався саме в населеному пункті.

З листа Служби автомобільних доріг у Житомирській області від 14.01.2020р. № 05-03/87 судом встановлено, що на автомобільній дорозі Київ Чоп М-06 в населеному пункті Нова Романівка встановлено дорожні знаки 5.45 (початок населеного пункту) та 5.46 (кінець населеного пункту) з адресною прив`язкою (км216+140, км217+664).

Відтак, на автодорозі Київ Чоп 217 км знаходиться в межах с.Нова Романівка, відповідно рух транспортних зсобів на даній ділянці дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В матеріалах справи міститься інформація про розташування пристроїв вимірювання швидкості TruCAM, згідно якої один з таких приладів розташований на автомобільній дорозі М-06 Київ Чоп на ділянці 203 - 251 км.

Відповідно до ст.252 КУпАП інспектор поліції оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

За приписами КУпАП розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, відтак особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростовувати виявлене порушення на місці його вчинення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку.

Докази на підтвердження упередженого ставлення працівника поліції щодо позивача в матеріалах справи відсутні і такі не надано позивачем. Підстав ставити під сумнів об`єктивність уповноваженого працівника відповідача по відношенню до позивача суду не наведено.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а вина позивача доводиться належними та допустими доказами. Водночас, позивачем не надано доказів, які б свідчили про обгрунтованість заявлених ним позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, -

ухвалив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження юридичної особи: м.Київ, вул.Федора Ернста, буд 3, індекс 03084, ) про про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження в справі відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Острозький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.04.2021 р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.