Справа № 400/1238/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 р. № 400/1238/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:визнання протиправним та скасування рішення від 26.01.2021 № 27/03.04-п; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2021р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 26 січня 2021 року № 27/03.04-п про відмову в проведенні перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про розмір суддівської винагороди від 25 січня 2021 року № 7/1- 141/21;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 25 січня 2021 року №7/1-141/21, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021р. справу № 400/1238/21 передано до провадження судді Лісовської Н.В.

Ухвалою від 25.02.2021р. заяву судді Лісовської Н.В. про самовідвід задоволено, суддю ОСОБА_2 відведено від розгляду справи № 400/1238/21, а справу передано для визначення складу суду в порядку передбаченому ст.ст.18, 31 КАС України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021р.(а.с.26,27) справу № 400/1238/21 передано до провадження судді Устинова І.А.

Ухвалою від 26.02.2021р. суд відкрив провадження у справі № 400/1238/21 за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.263 КАС України.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 26.02.2021р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено шляхом зупинення дії Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 26.01,2021р. № 27/03.04-п, до набрання законної сили судовим рішенням по цій справі.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона як суддя у відставці перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці, яке призначене ОСОБА_1 відповідачем відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453. Звернувшись до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в зв`язку з підвищенням складових суддівської винагороди на підставі довідки ТУ ДСА в Миколаївській області від 25.01.2021р. № 7/1-141/21, отримала рішення про відмову в такому перерахунку. Така відмова відповідача обґрунтована тим, що Вищою радою правосудця рішення про звільнення ОСОБА_1 у відставку не приймалось, звільнена остання з посади на підставі ст. 113 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VII, а тому на думку відповідача, позивач не має права на отримання щомісячного довічного грошового утримання. Крім того, відповідач своїм рішенням перевів позивача на пенсію по інвалідності з 19.02.2018р., про що позивач в заяві від 26.01.2021р. не просила. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, рішення безпідставним, тому звернулась до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що згідно з записами трудової книжки позивача від 15.02.2018р., ОСОБА_1 відраховано зі штату Заводського районного суду м. Миколаєва з посади судді Заводського районного суду м. Миколаєва 15.02.2018 у зв`язку з неспроможністю виконувати повноваження за станом здоров`я відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 281/0/15-18 від 01.02.2018. Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя". Визнавши, що стан здоров`я судді не дає змоги протягом тривалого часу або постійно здійснювати йому свої повноваження, Вища рада правосуддя ухвалює рішення про звільнення судді з посади. Статтею 116 Закону № 1402 визначено порядок звільнення судді з посади за його заявою про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням, що відрізняється від порядку звільнення, закріпленого ст. 113 Закону № 1402, що підтверджує той факт, що зазначені підстави не є тотожними. Вищою радою правосуддя не приймалось рішення про звільнення позивача у відставку, тому право на призначення щомісячне довічного грошового утримання відповідно до ст. 142 Закону № 1402 у позивача відсутнє. Відповідач вважає, що з урахуванням листа Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області від 17.02.2021 № 5/2-323/21 адресованого голові Вищої ради правосуддя щодо роз`яснення статусу судді, яка звільнена у зв`язку з неспроможністю виконувати повноваження за станом здоров`я та розтлумачення чи вважається така суддя - суддею у відставці, відповідачем прийнято законне та обгрунтоване рішення № 27/03.04-п. від 26.01.2021р. щодо відмови в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу та відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за заявою від 26.01.2021. В задоволенні позову відповідач просив відмовити повністю.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст.263 КАС України, без проведення судового засідання та виклику сторін на підставі наданих сторонами доказів, у порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно довідки від 15.02.2018р. виданої керівником апарату Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 працювала на посаді судді та на інших роботах, що дають право на звільнення у зв`язку з неспроможністю виконувати повноваження за станом здоров`я. Загальний стаж позивача на посаді судді складає 16 років 1 місяць днів, інший стаж роботи 19 років 2 місяці 28 днів.

В період з лютого 2002 року по 2018 рік ОСОБА_1 працювала на посаді судді Заводського районного суду м.Миколаєва, про що свідчать записи в трудовій книжці позивача.

Рішенням Вищої ради Правосуддя від 01.02.2018р. № 281/0/15-18 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Заводського районного суду м. Миколаєва у зв`язку з неспроможністю виконувати повноваження за станом здоров`я (а.с.10).

Виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що 20.11.2017 року позивач звернулась із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 30 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №

1058-IV). Пенсію по інвалідності позивачу призначено з 24.10.2017р.

Згідно із заявою від 19.02.2018р. ОСОБА_1 призначено з 19.02.2018 року щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402), про що не заперечує сам відповідач в оскаржуваному рішенні від 26.01.2021р.

26.01.2021 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25.01.2021 № 7/1-141/21, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Миколаївської області, в якій зазначено розмір суддівської винагороди, визначений згідно з пунктом 24 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402, а саме суддівську винагороду вказано в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2021 з урахуванням регіонального коефіцієнта 1,1.

Відповідач рішенням від 26.01.2021р. за № 27/03.04-п відмовив позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням довідки ТУ ДСА в Миколаївській області від 25.01.2021 № 7/1-141/21 та вирішив своїм рішенням поновити ОСОБА_1 з 19.02.2018 року виплату пенсії по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 1058-IV.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається зі спірного рішення, відповідач вважає, що Вищою радою правосудця рішення про звільнення ОСОБА_1 у відставку не приймалось, а звільнена позивач з посади на підставі ст. 113 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VII, тому не має права на отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Проте, як вбачається з цього ж рішення, саме відповідачем було призначено ОСОБА_1 з 19.02.2018 року щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII.

Виходячи з матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнено з посади судді 01.02.2018 року у зв`язку з неспроможністю виконувати повноваження за станом здоров`я згідно до положень ст. 126 Конституції України, статті 113 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, що є відповідно звільненням у відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків, що передбачалось Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2863-ХІІ та повинно було бути застосовано до позивача.

Згідно із частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІІ «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також стаж роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» у редакції, чинній на час мого призначення на посаду судді, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження військової служби.

Частиною другою статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійна діяльність), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Саме така правова позиція покладена в основу рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

Згідно записів трудової книжки позивача та довідки від 15.02.2018р. виданої керівником апарату Заводського районного суду м.Миколаєва, вбачається що ОСОБА_1 має достатній стаж для призначення щомісячного довічного грошового утримання як суддя у відставці.

Згідно статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч.3,4 ст.142 Закону, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Раніше, в Законі Україні Про судоустрій і статус суддів діяла норма п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень, відповідно до якої право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18.02.2020 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень визнаний неконституційним.

Відповідно до ст. 91 Закону України Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 18.02.2020 р. в законодавстві відсутні норми, які окремо регулюють питання суддівської винагороди та щомісячного грошового утримання судді у відставці, для суддів, які не пройшли кваліфікаційно оцінювання відповідно до вимог Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016.

За таких обставин, на ОСОБА_1 розповсюджується загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до п.3 Розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, який затверджений постановою правління ПФУ №3-1 від 25.01.2008, до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

У цьому випадку суд вбачає, що позивачем всі вимоги Порядку були виконані, заява з довідкою про суддівську винагороду надана, але незважаючи на це, відповідач відмовив їй у здійсненні перерахунку.

Окрім того, суд зауважує, що питання перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддів у відставці прямо врегульовано ч.4 ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016 - у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Зазначена норма чітка, однозначна, зрозуміла та не вступає в колізію з іншими нормами.

Тобто, для виконання вимог ч.4 ст.142 Закону немає ніякої необхідності у додатковому нормативно-правовому акті чи роз`ясненні.

Також суд приймає до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16.06.2020 по зразковій адміністративній справі №620/1116/20, про те, що право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці виникло саме з наступного дня після проголошення Рішення КСУ, тобто з 19.02.2020.

Враховуючи викладене Рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області 26.01.2021р. № 27/03.04-п про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 є протиправним, та підлягає скасуванню.

Щодо розміру щомісячного грошового утримання, то суд виходить з того, що він також врегулюваний ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016 - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень, свою позицію перед судом не довів належними доказами.

Виходячи з вищезазначеного, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 26 січня 2021 року № 27/03.04-п про відмову в проведенні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про розмір суддівської винагороди від 25 січня 2021 року № 7/1- 141/21.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 25 січня 2021 року №7/1-141/21, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головноо управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1816,00грн., сплачений квитанцією від 25.02.2021р. № 0.0..1

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов