Справа № 640/1602/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 квітня 2021 року м. Київ № 640/1602/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оформлене листом від 11.03.2019 року №48217/02 про відсутність підстав для проведення індексації ОСОБА_1 пенсії у 2018 році.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути питання щодо індексації пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XІІ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

В іншій частині позову відмовити.

Вказане судове рішення набрало законної сили 02 вересня 2020 року в розумінні ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), внаслідок чого 17 вересня 2020 року у справі №640/1602/19 видано виконавчі листи.

Позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі в порядку статті 382 КАС України.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_1 просить суд, за не виконання рішення суду продовж чотирьох місяців, накласти на керівника боржника штраф та вважати дії державного виконавця щодо примусового виконання рішення неналежними.

Судове засідання для розгляду вказаної заяви призначено на 22 квітня 2021 року.

У судове засідання призначене на 22.04.2021 року прибув представник відповідача, позивач належним чином повідомлення про день, час і місце судового засідання не прибув.

Суд заслухавши думку представника відповідача, залучивши до матеріалів справи пояснення щодо виконання рішення суду, враховуючи не явку позивача, вирішив подальший розгляд заяви здійснювати в режимі письмового провадження.

Розглянувши заяву, суд встановив наступне.

За правилами ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Разом із цим, вказаною нормою КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Тобто, встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/18826/14, від 19 листопада 2018 року у справі № 804/10264/15.

З огляду на не наведення позивачем аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

При цьому, як було зазначено вище, з метою виконання судового рішення у справі №640/1602/19 було видано виконавчі листи.

Водночас, матеріалами справи не підтверджено, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження», внаслідок невиконання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в добровільному порядку.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю.

Водночас, з аналізу положень ст. 382 КАС України, суд зазначає, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення може бути вчинено лише за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.

Оскільки, судом не зобов`язано суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення на керівника боржника штрафу.

Щодо оскарження дій державного виконавця, суд зазначає, що позивач має право звернутись до суду в порядку статті 287 КАС України, із позовною заявою, якщо буде вважати, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено його права, свободи чи інтереси в процесі виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №640/1602/19.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда