Справа № 826/2264/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м. Київ № 826/2264/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «АВГУСТ ТРЕЙД»
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «АВГУСТ ТРЕЙД» (адреса: вул. Голосіївська, буд.7, корпус 2, м. Київ, 03039, ) (далі - ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД», позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (з урахуванням заміни сторони на правонаступника) (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 39439980) (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.10.2017:

- №, яким ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» збільшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 45 662,00 грн. та штрафні санкції у сумі 11 415,50 грн.;

- №, яким ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» збільшено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 170 748,52 грн. та штрафні санкції у сумі 121 047,96 грн.;

- №, яким ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у сумі 14 229,04 грн. та штрафні санкції у сумі 10 087,34 грн.;

- №, в частині донарахування ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 28 853,00 грн.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 19.10.2017 №, позивач зазначає наступне.

ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» уклав з перевізниками CARGOVAN LTD, SOMERDALE ALLIANCE LIMITED, FGS SOLUTION LTD договори на послуги наземного фрахту.

Позивач стверджує, що від зазначених перевізників отримував послуги на транспортне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів, які є відмінними від транспортно-експедиторських послуг.

Позивач посилається на узагальнюючу податкову консультацію щодо порядку оподаткування податком на додану вартість товарно-експедиторської діяльності, затвердженої наказом ДПС України від 06.07.2012 №610, в якій з посиланням на п. 186.4 ст. 186 Податкового кодексу України визначено місце постачання послуг з перевезення та зазначено, що «місцем постачання послуг (у тому числі і послуг з перевезення вантажів) є місце реєстрації постачальника. … Якщо послуги перевезення надаються перевізником (нерезидентом), що не має постійного представництва на митній території України, то операції з постачання таких послуг не підпадають під об`єкт оподаткування податком на додану вартість (незалежно від того, замовнику-резиденту чи замовнику-нерезиденту надаються такі послуги)» та на лист ДФС України від 08.02.2017 №2485/6/99-99-15-02-02-15, в якому було розділено поняття транспортного-експедирування та фрахту для цілей оподаткування.

За доводами позивача фрахтування (ст. 912 Цивільного кодексу України) за своєю суттю є орендою транспортного засобу для здійснення перевезення, в той час як за договором транспортного експедирування одна сторона за рахунок іншої зобов`язується виконати або організувати послуги пов`язані із перевезенням вантажу.

Позивач наголошує, що первинними документами підтверджується факт, що компаніями-нерезидентами - CARGOVAN LTD, SOMERDALE ALLIANCE LIMITED, FGS SOLUTION LTD були надані ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» послуги фрахту, місце постачання, яких згідно п. 186.4 ст. 186 Податкового кодексу України є територія реєстрації постачальників послуг, а отже не підпадають під об`єкт оподаткування податком на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог щодо протиправності податкових повідомлень-рішень від 19.10.2017 № та №, якими визначено грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, позивач зазначає, що основним видом діяльності товариства є реалізація паперу, картону, видавнича та поліграфічна діяльність, а продажем вживаних авто не займається та не має в штаті відповідних фахівців.

Позивач стверджує, що транспортний засіб, який був проданий фізичним особам, використовувався в господарській діяльності товариства, і підставою такого продажу була їх несправність.

Позивач посилається на листи ДФС України від 17.03.2016 №5873/6/99-99-19-03-02-15, від 03.02.2016 №2234/6/99-99-19-03-02-15, від 18.07.2016 №24269/7/99-99-15-03-02-1, згідно яких ціна продажу вживаного транспортного засобу для платників податку визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін.

За доводами позивача, ціна проданого транспортного засобу є звичайною ціною, а саме товариство не виступає податковим агентом по відношенню до фізичних осіб - покупців, а тому висновки акту перевірки про заниження ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» податку на дохід внаслідок не оподаткування податком на доходи з фізичних осіб та військовим збором доходом від реалізації рухомого майна нижче середньо ринкової вартості є необґрунтованими.

В обґрунтування позовних вимог щодо часткового оскарження податкового повідомлення-рішення від 19.10.2017 №, а саме, в частині нарахування податку на прибуток іноземних юридичних осіб щодо компанії SOMERDALE ALLIANCE LIMITED, позивач зазначає, що контролюючому органу під час перевірки надав довідку про підтвердження статусу резидента країни компанії SOMERDALE ALLIANCE LIMITED, з якою Україною укладено міжнародний договір за 2014 рік від 15.09.2014 №445/10559, а тому ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» мало право на звільнення від оподаткування, згідно правил міжнародного договору України у 2015 році.

Відтак позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позиція відповідача.

ГУ ДФС у м. Києві подало відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 163), в якому просило відмовити ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» придбавало у нерезидентів транспортно-експедиторські послуги, але в порушення норм Податкового кодексу України податкові зобов`язання не нараховувало та не декларувало.

Відповідач наголошує, що ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» уклала наступні договори на транспортне обслуговування:

- від 14.07.2015 №01/2015-АТ та від 03.08.2015 №02/2015-АТ з CARGOVAN LTD (Великобританія);

- від 14.05.2014 №02/2014-АТ та від 28.07.2014 №03/2014-АТ з SOMERDALE ALLIANCE LIMITED (Великобританія);

- від 24.02.2014 №240214 з FGS SOLUTION LTD (Англія).

За доводами відповідача, місцем складання вище зазначених договорів та актів виконаних робіт, зазначено - м. Київ, а тому з урахуванням ч. 186.4 ст. 186 Податкового кодексу України, місцем постачання послуг є Україна.

Відповідач стверджує, що вказані договори свідчать про те, що компаніями-нерезидентами - CARGOVAN LTD, SOMERDALE ALLIANCE LIMITED, FGS SOLUTION LTD було надано позивачу транспортно-експедиторські послуги, які відповідно до п. 208.2 статті 208 Податкового кодексу України підлягають оподаткуванню.

На обґрунтування правомірності податкового повідомлення-рішення від 19.10.2017 №, відповідач посилається на те, ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» здійснило оплату SOMERDALE ALLIANCE LIMITED (Великобританія) по контрактам дохід від 14.05.2014 №02/2014-АТ та від 28.07.2014 №03/2014-АТ з доходу джерелом походження з України, а тому відповідно до п. 1 ст. 21 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії мало утримати та сплатити до бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб.

На обґрунтування правомірності податкових повідомлень-рішень від 19.10.2017 № та №, відповідач посилається на те, що ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» здійснило продаж транспортних засобів фізичним особам за нижче середньої ринкової ціни, а відтак такі фізичні особи отримали додаткове благо, яке підлягає оподаткуванню податковим агентом у відповідності до вимог пп. 164.2.4 п. 164.2 ст. 164, пп. «е» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 173.1 ст. 173, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України та пп. 1.2. та пп. 1.7. п. 16-1 підрозділу 10 розділуПерехідні положення Податкового кодексу України.

З урахуванням викладеного в акті перевірки, відповідач вважає спірні податкові повідомлення-рішення законними та обґрунтованими.

Відповідь позивача на відзив.

Позивач наголошує, що нерезиденти надавали позивачу послуги перевезення вантажів, а не транспортно-експедиторські послуги, а місце постачання таких послуг, відповідно до норм Податкового кодексу України, є місцем реєстрації постачальника, що не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Позивач повторно наголошує на наданні відповідачу довідки про підтвердження резиденства Великобританії компанії - SOMERDALE ALLIANCE LIMITED за 2014 рік.

Позивач не погоджується із доводами контролюючого органу про заниження середньо ринкової вартості проданих транспортних засобів та наголошує на тому, що реалізація транспортних засобів була здійснена за звичайною ціною.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення зазначених в ній недоліків.

В межах встановленого судом строку недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 26.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляд та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

За результатами судового засідання 05.04.2018 на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 26.04.2021 здійснено заміну відповідача ГУ ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 39439980) на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 код ЄДР: 43141267).

Встановлені судом обставини.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» (код 31056949), з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт від 20.09.2017 №390/26-15-14-01-05/31056949, яким встановлено порушення ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД»:

- п. 185.1 ст. 185, п. 186.2, п. 186.3 ст. 186, п. 187.8 ст. 187, ст. 208 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в загальному розмірі 56 710,00 грн.;

- пп. 141.4.1, пп. 141.4.2, пп. 141.4.4 п. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента в загальному розмірі 55 686,00 грн.;

- пп. 164.2.4 п. 164.2 ст. 164, пп. «е» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 173.1 ст. 173 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено не сплату податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 185 247,52 грн.;

- пп. 1.1 та пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділуПерехідні положення Податкового кодексу України, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 173.1 ст. 173 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено не сплату військового збору на суму 15 437,29 грн.

ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» не погоджуючись із висновками акту перевірки від 20.09.2017 №390/26-15-14-01-05/31056949, подало ГУ ДФС у м. Києві заперечення.

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 13.10.2017 №32390/10/26-15-14-01-05 висновки акту перевірки від 20.09.2017 №390/26-15-14-01-05/31056949 викладено з наступними змінами:

перевіркою встановлено порушення ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД»:

- п. 185.1 ст. 185, п. 186.2, п. 186.3 ст. 186, п. 187.8 ст. 187, ст. 208 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в загальному розмірі 56 710,00 грн.;

- пп. 141.4.1, пп. 141.4.2, пп. 141.4.4 п. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента в загальному розмірі 29 996,00 грн.;

- пп. 164.2.4 п. 164.2 ст. 164, пп. «е» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 173.1 ст. 173 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено не сплату податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 170 748,52 грн.;

- пп. 1.1 та пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділуПерехідні положення Податкового кодексу України, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 173.1 ст. 173 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено не сплату військового збору на суму 14 229,04 грн.

На підставі акту перевірки від 20.09.2017 №390/26-15-14-01-05/31056949 ГУ ДФС у м. Києві винесло податкові повідомлення-рішення від 19.10.2017:

- №, яким ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» збільшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 45 662,00 грн. та штрафні санкції у сумі 11 415,50 грн.;

- №, яким ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» збільшено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 170 748,52 грн. та штрафні санкції у сумі 121 047,96 грн.;

- №, яким ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у сумі 14 229,04 грн. та штрафні санкції у сумі 10 087,34 грн.;

- №, яким ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 170 748,52 грн. та штрафні санкції у сумі 121047,96 грн.

Рішенням ДФС скаргу ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення від 19.10.2017 №, №, № та № в частині донарахування ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 28 853,00 грн., протиправними та такими, що порушують його права, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Щодо висновків ГУ ДФС у м. Києві за «Першим епізодом», суд зазначає наступне.

Суд погоджується з позицією позивача про те, що ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» укладено з контрагентами-нерезидентами: CARGOVAN LTD, SOMERDALE ALLIANCE LIMITED, FGS SOLUTION LTD договори на послуги наземного фрахту.

Факти надання послуг наземного фрахту підтверджуються договорами на транспортне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів, інвойсами, актами виконаних робіт, протоколами узгодження вартості послуг, які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

За доводами контролюючого органу, отримані ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» послуги за договорами на транспортне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів, являються транспортно-експедиторськими послугами.

Згідно пп. «ґ», «ж» п.186.3 ст.186 Податкового кодексу України, місцем постачання послуг з надання в оренду (лізинг) рухомого майна, крім транспортних засобів та банківських сейфів, а також надання транспортно-експедиторських послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання.

Відповідно до п.п. «б» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування (ПДВ), зокрема, є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Як було встановлено в ході перевірки, між ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» та контрагентами-нерезидентами були укладено договори на транспортне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів.

Так, між ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» та CARGOVAN LTD (Великобританія) укладено договори на транспортне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів від 14.07.2015 №01/2015-АТ та від 03.08.2015 №02/2015-АТ; між ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» та SOMERDALE ALLIANCE LIMITED (Великобританія) укладено договори на транспортне обслуговування від 14.05.2014 №02/2014-АТ та від 28.07.2014 №03/2014-АТ; між ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» та FGS SOLUTION LTD (Англія) укладено договір на транспортне обслуговування від 24.02.2014 №240214, предметом вказаних договорів є міжнародне перевезення зовнішньоторговельних вантажів автомобільним транспортом замовника чи контрагентів замовника (т. 1 а.с. 140-225, т.2 а.с. 1-71).

На підтвердження обсягу фактично отриманих ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» від відповідних контрагентів-нерезидентів послуг підприємством було надано певний обсяг документів (договори, інвойси, акти виконаних робіт тощо), з яких вбачається, що останнім за всіма договорами отримані лише послуги з фрахту без сплати окремо за транспортно- експедиторські послуги.

Відповідно до положень п.п.14.1.12 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, базовою ставкою фрахту вважається сума фрахту, включаючи витрати з навантаження, розвантаження, перевантаження та складування (схову) товарів, збільшена на суму витрат за рейс судна або іншого транспортного засобу, сплачуваних (відшкодовуваних) фрахтувальником згідно з укладеним договором фрахтування.

Підпунктом 14.1.260 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що фрахт - це винагорода (компенсація), що сплачується за договорами перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин), зокрема, для перевезення вантажів залізничним або автомобільним транспортом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Абзацами 8-9 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Тобто, чинне законодавство України під фрахтом розуміє послуги з перевезення, тоді як під послугами з транспортного експедирування слід розуміти цілий комплекс організаційно-розпорядчих заходів, спрямований на супроводження вантажу, забезпечення його перевантаження з судна на судно тощо.

Предметом вищевказаних договорів є послуги з наземного перевезення (фрахту).

Тому, в даному випадку, з метою правильного визначення об`єкту оподаткування податком на додану вартість у розумінні чинного податкового законодавства, відповідач мав виходити з того, які саме роботи та послуги були фактично отримані позивачем за вказаними договорами.

Як вбачається з документів, що були надані позивачем для здійснення перевірки (договори на транспортне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів, інвойси, акти виконаних робіт тощо), останній транспортно-експедиторських послуг від контрагентів- нерезидентів за вказаними вище договорами не отримував.

Натомість, дані документи підтверджують отримання ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» лише послуг з наземного перевезення вантажів (фрахту).

Згідно інвойсів, складених на виконання даних договорів, які були надані податківцям під час проведення перевірки та враховані при складенні акту й розгляді ДФС скарги на повідомлення-рішення, у кожному випадку позивач отримував послуги з наземного перевезення (фрахту). Наведене випливає і з рахунків на оплату послуг, що містять посилання на договори на транспортне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів.

Таким чином, наведені вище документи (рахунки та інвойси, договори) є свідченням того, що позивач отримав і оплатив виключно послуги з наземного перевезення (фрахту). Ніяких інших послуг, у т. ч. послуг з транспортно-експедиторського обслуговування, позивач не отримував і не оплачував.

Пунктом 186.4 ст.186 Податкового кодексу України визначено, що місцем постачання послуг (у т. ч. і послуг перевезення вантажів) є місце реєстрації постачальника. Якщо послуги перевезення налаються перевізником (нерезидентом), що не має постійного представництва на митній території України, то операції з постачання таких послуг не підпадають під об`єкт оподаткування податком на додану вартість (незалежно від того, замовнику-резиденту чи замовнику-нерезиденту надаються такі послуги - Узагальнююча податкова консультація щодо порядку оподаткування податку на додану вартість транспортно-експедиторської діяльності, затвердженої наказом ДПС України від 06.07.2012 за №610).

Отже, податківці помилково визначили об`єктом оподаткування податком на додану вартість послуги з наземного перевезення, які надані перевізниками, що не мають постійного представництва на митній території України. А тому, ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» не повинно включати такі операції з постачання послуг нерезидентами до складу об`єкта оподаткування податком на додану вартість та складати податкові накладні із зазначенням суми нарахованого податку.

Як було зазначено вище, фрахт - це винагорода (компенсація), що сплачується за договорами перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин), зокрема, для перевезення вантажів залізничним або автомобільним транспортом. (пп.14.1.260 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу).

Статтею 912 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором чартеру (фрахтування) одна сторона (фрахтівник) зобов`язується надати другій стороні (фрахтувальникові) за плату всю або частину місткості в одному чи кількох транспортних засобах на один або кілька рейсів для перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти або з іншою метою, якщо це не суперечить закону та іншим нормативно-правовим актам. Порядок укладення договору чартеру (фрахтування), а також форма цього договору встановлюються транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Отже, при укладенні договору найму транспортного засобу наймодавець передає наймачеві транспортний засіб.

Що ж до договору чартеру (фрахтування), то відповідно до ст. 912 Цивільного кодексу України фрахтувальник отримує не транспортний засіб, а лише всю або частину місткості в одному чи кількох транспортних засобах на один або кілька рейсів.

Таким чином, договір найму (оренди) транспортного засобу не є тотожним договору чартеру (фрахтування).

Наведене відповідає правовому висновку Вищого адміністративного суду України, зробленому в ухвалі від 23.04.2015 по справі №2а-5041/11/2670, в перегляді якої податківцям відмовлено ухвалою Верховного суду України від 10.09.2015.

За таких обставин, ревізорами-інспекторами безпідставно застосовні до спірних правовідносин положення пп. «ґ» п. 186.3 ст.186 Податкового кодексу України та отримані ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» за вказаними вище договорами послуги з фрахтування помилково кваліфіковані як послуги з надання в оренду рухомого майна (т.1 а.с. 32), а відтак податкове повідомлення-рішення від 19.10.2017 № є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо висновків ГУ ДФС у м. Києві за «Другим епізодом», суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 141.4.1. п. 141.4 ст.141 Податкового кодексу України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 141.4 етапі 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати (п. 137.3 Податкового кодексу України).

Підпунктом 141.4.2. п. 141.4. ст. 141 Податкового кодексу України визначено, що резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункт), за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються, зокрема: фрахт (п.п. г) п.п. 141.4.1. п. 141.4. ст. 141 Податкового кодексу України); інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, крім доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі, вартості послуг із міжнародного зв`язку чи міжнародного інформаційного забезпечення (п.п. й) п.п. 141.4.1. п. 141.4. ст. 141 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 141.4.4 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України сума фрахту, що сплачується резидентом нерезиденту за договорами фрахту, оподатковується за ставкою 6 відсотків у джерела виплати таких доходів за рахунок цих доходів. При цьому: базою для оподаткування є базова ставка такого фрахту; особами, уповноваженими справляти податок та вносити його до бюджету, є резидент, який виплачує такі доходи, незалежно від того, чи є він платником податку, а також суб`єктом спрощеного оподаткування.

Відповідно до положень пп. 14.1.12 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, базовою ставкою фрахту вважається сума фрахту, включаючи витрати з навантаження, розвантаження, перевантаження та складування (схову) товарів, збільшена на суму витрат за рейс судна або іншого транспортного засобу, сплачуваних (відшкодовуваних) фрахтувальником згідно з укладеним договором фрахтування.

Якщо нерезидент з метою виконання договору залучає до виконання третіх осіб, що надають послуги з перевезення, то компенсація таких виплат резидентом нерезиденту відповідно до підпункту «й» пп. 141.4.1 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України є іншими доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, що оподатковуються в порядку і заставками, визначеними пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору (п.3.2 ст.3 Податкового кодексу України).

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України. Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України (п.103.4, 103.5 ст.103 Податкового кодексу України).

Відповідно п. 103.2. ст.103 Податкового кодексу України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Згідно п. 103.3. ст.103 Податкового кодексу України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Матеріали справи свідчать, що позивач оскаржує частково податкове повідомлення-рішення від 19.10.2017 №, а саме, в частині нарахування податку на прибуток іноземних юридичних осіб щодо компанії SOMERDALE ALLIANCE LIMITED.

У періоді, який перевірявся ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» укладено з SOMERDALE ALLIANCE LIMITED (Великобританія) договори на транспортне обслуговування 14.05.2014 №02/2014-АТ та від 28.07.2014 №03/2014-АТ, з метою уникнення подвійного оподаткування ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД», не утримувала та не сплачувала до бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб.

За твердженнями позивача, що не заперечується відповідачем, ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» надало контролюючому органу під час перевірки довідку про підтвердження статусу резидента країни компанії SOMERDALE ALLIANCE LIMITED, з якою Україною укладено міжнародний договір за 2014 рік від 15.09.2014 №445/10559, а тому ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» мало право на звільнення від оподаткування, згідно правил міжнародного договору України у 2015 році.

Суд наголошує, що відповідачем не спростовано, що SOMERDALE ALLIANCE LIMITED є фактичним власником виплачених доходів (бенефіціаром), що є вимогою п. 103.3 ст.103 Податкового кодексу України, а довідка (т. 2 а.с 125) підтверджує, що SOMERDALE ALLIANCE LIMITED є резидентом Великобританії у 2014 роках.

На підставі вищевикладеного, виплати доходів із джерелом їх походження з України на користь компанії SOMERDALE ALLIANCE LIMITED (Великобританія) не підлягають оподаткуванню відповідно вимог п.п. 141.4.2 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України.

Щодо висновків ГУ ДФС у м. Києві за «Третім та четвертим епізодом», суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 19.10.2017 № та № стали висновки податкового органу про неутримання позивачем податку на доходи фізичних осіб та військового збору із суми знижки, наданої фізичним особам - покупцям під час продажу транспортних засобів, що були у використанні товариства.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач уклав з фізичними особами наступні договори купівлі-продажу транспортних засобів:

від 24.12.2014 №141224 автотранспортного засобу марки та моделі ЗАЗ 110557 за ціною 6000,00 грн. з ПДВ;

від 26.02.2015 №150226 автотранспортного засобу марки та моделі ЗАЗ 110557 за ціною 5000,00 грн. з ПДВ;

від 16.08.2016 №8043/2016/012525 автотранспортного засобу марки та моделі Mitsubishi Speace Star за ціною 15 000,00 грн. з ПДВ;

від 18.08.2016 №8043/2016/017667 автотранспортного засобу марки та моделі Daewoo Lanos за ціною 6000,00 грн. з ПДВ;

від 23.08.2016 №8043/2016/027271 автотранспортного засобу марки та моделі ЗАЗ-Daewoo Sens за ціною 5000,00 грн. з ПДВ;

від 13.09.2016 №8043/2016/067325 автотранспортного засобу марки та моделі Honda Pilot за ціною 54 000,00 грн. з ПДВ;

від 13.10.2016 №8043/2016/126169 автотранспортного засобу марки та моделі DONG FANG EQ 5021 за ціною 2000,00 грн. з ПДВ;

від 26.10.2016 №8043/2016/150376 автотранспортного засобу марки та моделі ЗАЗ 110557 за ціною 5000,00 грн. з ПДВ;

від 26.10.2016 №8043/2016/151136, автотранспортного засобу марки та моделі ЗАЗ 110557 за ціною 1000,00 грн. з ПДВ;

від 27.10.2016 №8043/2016/153847, автотранспортного засобу марки та моделі КАМАЗ 5320 за ціною 36000,00 грн. з ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що ціна автотранспортних засобів була визначена суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оціночна Компанія ВВК», що підтверджується актами експертної оцінки (т. 2 а.с. 75, 81, 85, 89, 93, 97, 101, 108, 112, 116).

Також, позивач надав на підтвердження кваліфікації експерта кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, наказ Фонду державного майна від 13.06.2017 №973 про включення свідоцтва Лехтіної ЛС. до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності.

При цьому, з акту перевірки з урахуванням результатів розгляду заперечень позивача, вбачається, що ціна, за якою зазначені автотранспортні засоби були продані позивачем фізичним особам, є нижчою за ринкову вартість, визначену відповідно до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403.

Відповідно до п.173.1 ст.173 Податкового кодексу України, дохід платника податку від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу. Дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).

Тобто, відповідач під час перевірки, дійшов висновку, що різниця між середньоринковою ціною та договірною ціною складає суму знижки, що є доходом фізичних осіб - покупців, який має бути оподаткований податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Проте, суд вважає, що відповідачем неправомірно застосовано положення п.173.1 ст.173 Податкового кодексу України щодо визначення середньоринкової вартості автомобіля до правовідносин по продажу автомобіля продавцем - юридичною особою, так як дана стаття регулює питання визначення доходу від продажу рухомого майна платником податків-продавцем фізичною особою. В даному випадку фізичні особи-покупці понесли витрати, а не отримали дохід.

Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10.04.2013 №403 встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб. Цей Порядок підлягає застосуванню продавцями-фізичними особами, а не юридичними.

Аналіз положень п.п.14.1.47, 14.1.54 п.14.1 ст.14, п.163.1 ст.163, абз.2 п.164.1, п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, ст.165 Податкового кодексу України свідчить, що юридична особа виступає податковим агентом у разі виплати фізичній особі доходу (у грошовій або не грошовій формі), а у разі продажу юридичною особою власного транспортного засобу така юридична особа не є податковим агентом.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 09 липня 2019 року у справі №826/15481/18.

Додатково суд бере до увагу той факт, що при визначенні середньоринкової вартості легкових автомобілів, відповідно до методики, затвердженої Порядком визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, не враховується реальний технічний стан автомобілів, що безпосередньо впливає на їх вартість. Зазначене підтверджується листом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 21.05.2019 №3805-05/21200-07.

У свою чергу, ціна, передбачена договорами купівлі-продажу транспортних засобів, відповідає розрахункам, наданим ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД», з урахуванням чого суд вважає необґрунтованими висновки відповідача про надання позивачем фізичним особами-покупцям транспортних засобів додаткового блага у вигляді знижки.

З урахуванням викладеного вище, а також беручи до уваги положення п.п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, за яким платниками військового збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, ст.163, 164 Податкового кодексу України, суд доходить висновку про відсутність у позивача обов`язку зі сплати військового збору за наслідками продажу транспортних засобів фізичним особам за вказаними вище договорами купівлі-продажу.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо протиправності податкових повідомлень-рішень від 19.10.2017 № та № та наявності правових підстав для їх скасування.

Підсумовуючи, суд наголошує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У даному випадку, враховуючи вищенаведене в сукупності, а також обов`язок відповідача, встановлений частини другої статті 2 КАС України, суд приходить до висновку про недоведеність з боку контролюючого органу вчинення позивачем заявлених в акті перевірки порушень податкового законодавства та, відповідно, законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Враховуючи наведене та положення статті 139 КАС України позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 6030,66 грн. (пл. дор. № 7 від 16.01.2018).

Підсумовуючи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі - як зазначено вище.

Керуючись положеннями ст. ст. 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АВГУСТ ТРЕЙД» (адреса: вул. Голосіївська, буд.7, корпус 2, м. Київ, 03039, ) - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.10.2017:

- №, яким ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» збільшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 45 662,00 грн. та штрафні санкції у сумі 11 415,50 грн.;

- №, яким ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» збільшено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 170 748,52 грн. та штрафні санкції у сумі 121 047,96 грн.;

- №, яким ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у сумі 14 229,04 грн. та штрафні санкції у сумі 10 087,34 грн.;

- №, в частині донарахування ТОВ «АВГУСТ ТРЕЙД» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 28 853,00 грн., які прийняті Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (, 04213, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграда, 58).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВГУСТ ТРЕЙД» (адреса: вул. Голосіївська, буд.7, корпус 2, м. Київ, 03039, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (, 04213, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграда, 58) 6030,66 грн. (шість тисяч тридцять грн. 66 коп.) на відшкодування судового збору, сплаченого за пл. дор. № 7 від 16.01.2018.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін