Справа № 280/1677/21
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 квітня 2021 року (о 09 год. 55 хв.)Справа № 280/1677/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2021 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправною відмову відповідача в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій;

зобов`язати відповідача зарахувати період роботи на посаді медсестри палатної хірургічного відділення за період з 07 серпня 1978 року по 03 липня 1981 року, до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення одноразової грошової допомоги;

зобов`язати відповідача призначити та виплатити мені грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, право на отримання якої встановлене п. 7-1 прикінцевих положень Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у березні 2020 року звернулась із заявою до відповідача про виплату їй одноразової грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку листом відповідач повідомив, про те, що відділом з питань перерахунків пенсії №12 зроблено запит до Комітету по праці, зайнятості та соціального захисту Гомельського облвиконкому для вирішення питання про належність відділової лікарні на станції Гомель Білоруської залізничної дороги до державної та комунальної форми власності для зарахування періоду роботи з 07.08.1978 по 03.07.1981 на посаді медсестри палатної хірургічного відділення до 30-річного стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги. Згодом, 20.07.2020 позивач повторно звернулась до відповідача із заявою щодо виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у порядку та спосіб, передбачений пунктом 7-1 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідач листом від 26.08.2020 повідомив про відмову в зарахуванні періоду роботи з 07.08.1978 по 03.07.1981 на посаді медсестри палатної хірургічного відділення відділової лікарні на станції Гомель Білоруської залізничної дороги до 30-річного стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги, у зв`язку з тим, що дані щодо форми власності установи відсутні. Позивач вважає, що спірний період роботи позивача прирівнюється до роботи в закладах державної власності, адже лікарня є закладом охорони здоров`я, а в спірний період були відсутні інші форми власності, тому позиція відповідача щодо відмови у праві на грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій на підставі п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, суперечить нормам діючого законодавства України та порушує права позивача у сфері соціального та пенсійного забезпечення, у зв`язку із чим просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

30.03.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 18025), в якому зазначає, що 10.09.2019 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком з необхідними документами. Рішенням № 84 від 17.09.2019 року позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки період роботи позивача з 07.08.1978 по 03.07.1981 на посаді медсестри палатної хірургічного відділення відділкової лікарні на станції Гомель Білоруської залізниці, не підтверджено довідкою про належність установи до державної чи комунальної форми власності, то цей період роботи не зараховано до 30-річного стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги. У зв`язку з тим, шо у ОСОБА_1 відсутній 30-річний стаж роботи, що дає право на виплату грошової допомоги, то їй зазначена грошова допомога не була виплачена одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати. Згодом, 12.02.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати роз`яснення щодо невиплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Роз`яснення були надані в листі від 31.03.2020 № 2396-1974/К-02/8-0800/20. Окрім того, відповідачем зроблено запит до Комітету по праці, зайнятості та соціальному захисту Гомельського облвиконкому Республіки Беларусь щодо надання довідки про стаж роботи позивача у відділковій лікарні на станції Гомель Білоруської залізниці та про належність установи до державної чи комунальної форми власності, однак в архівній довідці від 19.05.2020 № 10-04-12/776, яка надійшла у відповідь на цей запит, не було надано інформації про належність лікарні на станції Гомель Білоруської залізниці до державної чи комунальної форми власності. 20.07.2020 позивач вдруге звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати роз`яснення щодо невиплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Роз`яснення надані в листі від 26.08.2020 № 7506-6974/К-02/8-0800/20. Таким чином, до теперішнього часу у Головного управління відсутня інформація про належність лікарні на станції Гомель Білоруської залізниці до державної чи комунальної форми власності, тому період роботи позивача з 07.08.1978 по 03.07.1981 на посаді медсестри палатної хірургічного відділення відділкової лікарні на станції Гомель Білоруської залізниці не може бути зараховано до 30-річного стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги. Отже, у позивача відсутнє право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12.02.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Листом від 31.03.2020 № 2396-1974/К-02/8-0800/20, відповідачем надано відповідь про те, що період роботи позивача з 07.08.1978 по 03.07.1981, відпрацьований на території Республіки Білорусь на посаді медсестри палатної хірургічного відділення відділкової лікарні на станції Гомель Білоруської залізничної дороги, не підтверджено довідкою про належність установи до державної чи комунальної форми власності, в зв`язку з цим даний період роботи не зараховано до 30-річного стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги. Додатково повідомлено, що зроблено запит до Комітету по праці, зайнятості та соціальною захисту Гомельського облвиконкому для вирішення цього питання (а.с.13-14).

20.07.2020 позивач звернулась із заявою про надання роз`яснень щодо невиплати грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (а.с.15).

Листом від 26.08.2020 № 7506-6974/К-02/8-0800/20 відповідачем надано відповідь, за змістом якої відділом з питань перерахунків пенсій №12 зроблено запит до Комітету по праці, зайнятості та соціального захисту Гомельського облвиконкому для підтвердження факту належності до державної чи комунальної форми власності відділкової лікарні на станції Гомель Білоруської залізничної дороги, де позивач працювала на посаді медсестри палатної хірургічного відділення за період з 07.08.1978 по 03.07.1981. На вказаний запит надійшла архівна довідка від Государственного обьединения «Белорусская железная дорога» архивного фонда ЛПУ «Отделенческая клиническая больница на станции Гомель Белорусской железной дороги» (рос.), якою підтверджується факт Вашої роботи на посаді медсестри палатної хірургічного відділення за період з 07.08.1978 по 03.07.1981. Проте, дані щодо форми власності установи відсутні. У зв`язку з цим зарахувати даний період роботи до 30-річного стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги, відсутні правові підстави (а.с.16).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу роботи періоду з 07.08.1978 по 03.07.1981 та невиплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.2 цього Порядку, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачений переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (надалі - Перелік № 909).

Так, розділом 2 Переліку № 909, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) визначено, що у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальних органах Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах належать до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років.

Приміткою 2 до Переліку регламентовано, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Статтею 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-ХІІ (далі - Закон № 2801-ХІІ) визначено, що заклад охорони здоров`я - підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров`я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників.

Закон № 2801-ХІІ не містить поняття лікарняний заклад, а надає визначення закладу охорони здоров`я, що, у розумінні норм Закону № 2801-ХІІ є загальним визначенням всіх закладів, які надають медичні послуги, наведених у Переліку № 909.

Також суд відмічає, що Закон № 2801-ХІІ не ставить віднесення медичних закладів до закладів охорони здоров`я у залежність від визначення форми їх власності, як і Перелік №909 не ставить право на зарахування стажу, який дає право на пенсію за вислугою років, у залежність від форми власності закладу охорони здоров`я, визначеного цим Переліком.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого 12.08.1993 №637, де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 07.08.1978 по 03.07.1981 працювала на станції Гомель Білоруської залізничної дороги на посаді медсестри палатної хірургічного відділення відділкової лікарні (а.с.8).

Підставою для відмови позивачу в зарахуванні вказаного періоду до стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV стало те, що у відповідача відсутня інформація щодо форми власності відділкової лікарні на станції Гомель Білоруської залізничної дороги.

Водночас суд звертає увагу, що за змістом пункту 2 приміток до Переліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Отже, стаж роботи позивача на посаді медсестри палатної хірургічного відділення відділкової лікарні на станції Гомель Білоруської залізничної дороги з 07.08.1978 по 03.07.1981 безпідставно не зарахований відповідачем до стажу роботи, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Щодо посилання відповідача на те, що позивач із заявами від 12.02.2020 та 20.07.2020 зверталась лише за роз`ясненнями щодо невиплати грошової допомоги, а перебіг строку звернення до суду розпочався у жовтні 2019 року одночасно із першою виплатою пенсії, а відтак позивачем пропущено строк звернення із вказаним позовом, суд зазначає, що зміст зазначених заяв дає змогу оцінити намір заявника. Своїм листом від 31.03.2020 № 2396-1974/К-02/8-0800/20 відповідач зазначив, що останнім зроблено запит до Комітету по праці, зайнятості та соціальною захисту Гомельського облвиконкому для вирішення питання належності установи - відділкової лікарні на станції Гомель Білоруської залізничної дороги до державної чи комунальної форми власності, чим породив законні сподівання позивача на призначення грошової допомоги після надходження відповідних документів.

Беручи до уваги вищезазначене, суд зазначає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду із вказаним позовом.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 25.02.2021 № ПН2078935.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, що дає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, період роботи з 07.08.1978 по 03.07.1981 на посаді медсестри палатної хірургічного відділення відділкової лікарні на станції Гомель Білоруської залізничної дороги та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27.04.2021.

Суддя Ю.В. Калашник