Справа № 759/6787/21
Суддя: Твердохліб Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-а/759/150/21
ун. № 759/6787/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2021 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва в порядку адміністративного судочинства з позовом до Департаменту патрульної поліції м. Києва, в якому просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН № 3609836 від 28.12.2020 року та скасувати зазначену постанову.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.04.2021 року адміністративну позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, оскільки позивачем не зазначені та не надані докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, не надана копія постанови, яка оскаржується серії ЕАН № 3609836 від 28.12.2020 року, також вказано, що належним відповідачем у справі, предметом якої є оспорювання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повинен бути відповідний орган Національної поліції в особі конкретної посадової особи.

19.04.2021 року від представника позивача Швачко О.В. на виконання вищевказаної ухвали судді надійшли письмові пояснення, проте вимоги ухвали від 06.04.2021 року позивачем не виконано.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

При цьому, частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин у її наданні, тощо.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, яка кореспондується з п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо заяву про поновлення строків звернення до адміністративного суду або вказані в ній підстави для поновлення такого строку будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Процесуальними нормами закріплено обов`язок суду встановити факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, а якщо зазначені підстави його пропуску визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву позивачеві.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеєр проти Бельгії").

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачем оскаржується постанова від 28.12.2020 року, яка складена не в автоматичному режимі, проте з позовом ОСОБА_1 звернувся лише 01.04.2021 року, при цьому суду не надано жодних доказів поважності пропуску цього строку. Посилання представника позивача Швачко О.В. про те, що він дізнався про оскаржувану постанову 29.03.2021 року не заслуговують на увагу, оскільки законодавцем чітко визначено, що позивач зобов`язаний додати до позову докази поважності причин пропуску строку звернення до суду (ч.6 ст. 161 КАС України), однак ОСОБА_1 не надано доказів того, що саме перешкоджало йому особисто або через представника звернутись за захистом свого права у встановлений законом строк (ч. 2 ст. 286 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що отримання відповіді адвокатом на адвокатський запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Крім того, за правилами адміністративного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 160 КАС України, а також вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивачем не надана копія постанови, яка оскаржується серії ЕАН № 3609836 від 28.12.2020 року.

Представник позивача Швачко О.В. зазначає про неможливість надання копії постанови, оскільки йому не було її надано на адвокатський запит, проте матеріали позовної заяви не містять відповідного клопотання про забезпечення доказів у справі (§8 КАС України), надати які позивач зобов`язаний (ч. 4 ст. 161 КАС України).

Таким чином, станом на 23.04.2021 року недоліки, вказані в ухвалі, усунуті не були.

Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч.5 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин, оскільки позивачем недоліки, вказані в ухвалі суду, усунуто не було, позовна заява, відповідно до ст.169 КАС України, підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 169 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - вважати неподаним та повернути позивачу.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.О. Твердохліб