Справа № 420/13583/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/13583/20
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови, датованої 10.07.2020 року, у перерахунку пенсії із застосуванням 90 % від грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 03.01.2020 року;

- зобов`язати провести перерахунок пенсії та її виплату із застосуванням 90 %, а не 70 % від грошового забезпечення, починаючи з дати виникнення права на нього, а саме: з 01.01.2016 року по 03.01.2020 року.

В обґрунтування позову зазначив, що у квітні 2018 року, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103), пенсійним органом було здійснено перерахунок його пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року. При цьому, при перерахунку пенсії, суб`єкт владних повноважень зменшив відсоток грошового забезпечення, з якого проводиться такий перерахунок, а саме: з 90 % на 70 %.

Вважає, що зменшення вказаного відсотку суперечить вимогам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року (далі Закон №2262), оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами. На думку позивача, при перерахунку пенсії, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, а відсоткове значення розміру основної пенсії є незмінним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року (справа №420/6605/19) вже поновлено право позивача на отримання пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року.

Що стосується періоду з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року суд вказав, що у цей період перерахунки пенсії позивача пенсійним органом проводились виходячи з 90 % від грошового забезпечення, а тому підстав для задоволення вимог в цій частині також немає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Суть апеляції полягає у тому, що суд першої інстанції не врахував той факт, що за 2016 та 2017 роки, він отримував пенсію в розмірі 90%, але від посадового окладу 1850 грн, розмір якого існував до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988).

11 квітня 2018 р. Пенсійний фонд, здійснивши перерахунок йому пенсії з 01.01.2016 року, на підставі Постанови №103 та Постанови №988, виходячи з посадового окладу 4900 грн., зменшив відсоткове значення розміру основної пенсії з 90 % на 70 %.

Отже, в період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. він протиправно отримував пенсійні виплати зі зниженим відсотковим розміром.

Скаржник просить звернути увагу на рішення Верховного Суду від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18, яке набрало законної сили, де цей Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про необґрунтованість її висновків та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позиція суб`єкта владних повноважень та його доводи узгоджуються з позицією суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

З 25.11.2003 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до Закону №2262.

Після введення в дію Постанови № 103 та на підставі Постанови №988 ГУ ПФУ в Одеській області провело перерахунок пенсії позивачу на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та з урахуванням основного розміру пенсії в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року, відповідно до ст.13 Закону № 2262.

30.09.2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2018 року, виходячи з 90 % сум грошового забезпечення, проте листом від 10.10.2019 року № 2458/к-11 пенсійний орган повідомив про те, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, відмовивши в перерахунку.

Це стало підставою для звернення до Одеського окружного адміністративного суду з відповідним позовом.

У позові ОСОБА_1 просив визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90 % до 70 % та зобов`язати здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року, в межах заявлених вимог, позов ОСОБА_1 було задоволено. Рішення набрало законної сили.

На виконання судового рішення, 03.01.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року з урахуванням розміру 90 % відповідних сум грошового забезпечення (а.с.6).

21.06.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року у розмірі 90 % грошового забезпечення (а.с.4).

10.07.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області, за результатами розгляду вищезазначеного звернення, повідомило, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 420/6605/19 зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, виходячи з 90 % відповідних сум грошового забезпечення, інших зобов`язань вказаним рішенням суду на відповідача не покладено.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції, доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, а також строк звернення до адміністративного суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково на наступних підставах.

Так, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, за заявою ОСОБА_1 про часткову відмову від позову, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії із застосуванням 90 % від грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 03.01.2020 року та зобов`язання провести перерахунок пенсії та її виплату із застосуванням 90 %, а не 70 % від грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року по 03.01.2020 року визнано нечинним.

Провадження у справі в цій частині позовних вимог суд апеляційної інстанції закрив.

За таких умов, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах вимог, що стосуються періоду перерахунку та виплати пенсії із застосуванням 90 % від грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши строк звернення до адміністративного суду, дійшов такого висновку.

31 березня 2021 року Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 240/12017/19 (адміністративне провадження № К/9901/15971/20) ухвалив постанову, в якій застосував шестимісячний строк звернення до адміністративного суду у справі про перерахунок та виплату заборгованості з пенсії. При цьому, Верховний Суд вважав, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

У цій справі Верховний Суд також відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 року у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 року у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 року у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18).

При цьому, слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року справа № 752/9907/16-а (адміністративне провадження № К/9901/16067/18) указано, що суд, отримавши позов, зобов`язаний з`ясувати чи має місце порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів особи. У разі наявності порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом своїх прав за межами строків, суд може поновити їх та вирішити спір по суті (задовольнити вимоги) чи залишити заяву без розгляду.

У випадку, коли суб`єктивне право, свободи або інтереси не порушені, а відтак і не підлягають судовому захисту, застосування строків звернення до суду є помилковим. Іншими словами, інститут строків застосовується лише у разі реального порушення суб`єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.

З урахуванням такої практики Верховного Суду, колегія суддів вважає необхідним вказати, що у межах спірних правовідносин за позовом ОСОБА_1 є очевидним порушення, з боку пенсійного органу, його прав свобод та інтересів щодо зменшення відсоткового значення пенсії. Таке порушення визнано і рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 420/6605/19, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що у даній справі наявні підстави для застосування строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України.

Отже, вирішуючи питання пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, зокрема про перерахунок та виплату пенсії із застосуванням 90 % від грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, колегія суддів керується висновком Верховного Суду, викладеного у вказаній вище справі № 240/12017/19.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства , пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

Верховний Суд вказує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Досліджуючи питання коли, у межах спірних правовідносин, ОСОБА_1 дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав на пенсійну виплату в належному розмірі, колегія суддів вважає, що це є травень 2018 року, коли ГУ ПФУ в Одеській області провело перерахунок його пенсії з 01.01.2016 року та зменшило відсоткове значення з 90 % на 70 % (а.с.74).

Отже, з травня 2018 року позивач отримував перераховану пенсію з 70 % грошового забезпечення та повинен був дізнатись про порушення своїх прав щодо зменшення розміру пенсії.

Також слід вказати, що позивач достеменно знав про порушення своїх прав під час звернення у листопаді 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90 % до 70 % та зобов`язання здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Однак, з даним позовом про перерахунок та виплату пенсії із застосуванням 90 % від грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся лише 03 грудня 2020 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України.

Слід зазначити, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Також слід наголосити на тому, що ч.3 ст.51 Закону №2262 передбачає, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, дана норма регулює правовідносини невиконання суб`єктами владних повноважень законодавчо визначених обов`язків щодо перерахунку пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення.

Утім, у межах спірних правовідносин, ОСОБА_1 перерахунок пенсії був проведений, але не у тому розмірі, який передбачено законодавством.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Також колегія суддів бажає вказати, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

До того ж, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Згідно з ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пункт 8 частини 1 статті 240 передбачає, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії щодо відмови, датованої 10.07.2020 року, у перерахунку пенсії із застосуванням 90 % від грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року та зобов`язання провести перерахунок пенсії та її виплату із застосуванням 90 %, а не 70 % від грошового забезпечення, починаючи з дати виникнення права на нього, а саме: з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у вказаній частині залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 28.04.2021 року.