Справа № 420/5322/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5322/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Бойка А.В.,

суддів Шевчук О.А. , Федусика А.Г. , розглянувши клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про продовження строку на усунення недоліків поданої апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 р. по справі № 420/5322/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ВІМЕКСІМ" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 р. задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ВІМЕКСІМ" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення.

На зазначене судове рішення Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, яку ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021р. залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

10.03.2021 року апелянтом подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги. В обгрунтування поданого клопотання апелянт посилався на те, що контролюючий орган позбавлений на даний час можливості сплатити судовий збір через відсутність затвердженого кошторису ГУ ДПС в Одеській області.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 року було продовжено Головному управлінню ДПС в Одеській області строк для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 420/5322/20 на десять днів з дня отримання даної ухвали суду.

Також апелянту роз`яснено, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк встановлений судом, відповідно до ст.169 КАС України, апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

09.04.2021 року від апелянта знов надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків.

В обгрунтування поданого клопотання апелянт також посилався на відсутність на даний час бюджетних асигнувань на сплату судового збору. Апелянт зазначив, що на даний час вживаються всі вичерпні заходи щодо виділення відповідного фінансування саме на дану справу. Також посилався на те, що скаржник є державним органом, який фінансується з Державного бюджету, а розпорядження коштами не є довільним та беззастережним і вимагає дотримання цілого ряду технічних дій та узгоджень з врахуванням різних факторів і обставин.

З огляду на зазначене апелянт знов просить продовжити йому строк для усунення недоліків, встановлений ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021 року.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

В даному випадку заявником не надано жодного доказу на підтвердження наявності дійсно непереборних обставин, які перешкоджали б здійснити сплату судового збору. Також, апелянтом не надано жодного доказу у підтвердження вжиття ним всіх можливих та залежних від нього заходів для отримання коштів для сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі № 380/7873/20.

Встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду є гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя. Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянт, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи.

Враховуючи відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про наявність дійсно непереборних обставин, які унеможливлюють реалізацією апелянтом наданого права на апеляційне оскарження, а також доказів, які б свідчили про вжиття апелянтом заходів, направлених на реалізацію такого права у визначені законодавством сроки, враховуючи те, що судом апеляційної інстанції вже продовжувався апелянту строк на усунення недоліків поданої апеляційної скарги згідно ухвали від 23.03.2021 року, задля уникнення порушення прав інших учасників справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого апелянтом клопотання.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, зважаючи на те, що скаржник не виконав вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, при наявності у останнього достатнього часу для виконання вимог ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 250, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про продовження строку для усунення недоліків, встановленого ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021 року по справі № 420/5322/20.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 р. по справі № 420/5322/20 повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Бойко А.В.
Судді Шевчук О.А. Федусик А.Г.