Справа № 320/6650/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

26 квітня 2021 року м. Київ№ 320/6650/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Київській області виконати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2008 у справі № 2а-16656/08 та рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.02.2018 у справі № 369/13076/17 відновити пенсійні виплати в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області відновити нарахування та виплату щомісячних пенсій згідно з постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2008 у справі № 2а-16656/08 та рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.02.2018 у справі № 369/13076/17 у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % мінімальних пенсій за віком;

- стягнути з ГУ ПФУ у Київській області заборгованість недоотриманих коштів по пенсії на користь позивача в розмірі 261 672,63 грн з коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Підставою для звернення позивача до суду стала суб`єктивна думка позивача щодо допущення відповідачем протиправної бездіяльності в контексті виконання рішень судів. Жодних інших доводів обґрунтування позову не містить.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Зі змісту позовної заяви убачається, що вона подана з метою зобов`язання відповідача виконати інші судові рішення, оскільки, на думку позивача, такі не були належним чином виконані.

У постанові від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 Верховний Суд підкреслив, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача (прямо чи опосередковано) до виконання судового рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 1 ст. 239 КАС України).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

У постанові від 22.03.2018 в адміністративній справі № П/9901/135/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За висновком суду, спір, який виник із правовідносин у сфері контролю за виконанням судового рішення не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Такий спір також неможливо віднести до підсудності жодного із судів загальної юрисдикції, натомість, провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 238, 239, 241-243, 248, 250, 256, 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії закрити.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної вимоги не віднесено до юрисдикції жодного із судів загальної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко