Справа № 281/22/21
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 281/22/21

Головуючий у 1-й інстанції:Нагірняк М. Ф. Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

27 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л. В.,

представника позивача - Яновича В.Л.,

представника відповідача - Карпенкова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Житомирська митниця ДФС про визнання протиправними дій та скасування постанови про відновлення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про:

- визнання протиправними дії начальника Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо винесення постанови від 16.12.2020 року про скасування постанови від 26.10.2017 року (ВП № 52946709) про повернення виконавчого документа стягувачу;

- визнання протиправними дії начальника Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо винесення постанови від 16.12.2020 року про відновлення виконавчого провадження ВП № 52946709.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права. Так, апелянт зазначає, що постанову про повернення виконавчого документу сягувачеві № 5246709 від 26.10.2017 року винесено та підписано начальником Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Карпенковим С.М., а тому скасувати її у відповідності до абзацу 4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», може лише керівник вищого органу державної виконавчої служби.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що в провадженні Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, безпосередньо начальника цього відділу, перебувало виконавче провадження ВП № 52946709 про стягнення з Позивача штрафу в сумі 527758,53грн. за порушення митних правил на підставі відповідного виконавчого документа (постанови). В рамках даного виконавчого провадження 26.10.2017 року була винесена постанова про повернення виконавчого провадження стягувачу.

При підготовці виконавчих проваджень, закінчених у 2017 році, для передачі для знищення було з`ясовано, що оригінал виконавчого документу (постанови Житомирської митниці ДФС від 12.10.2016 року про накладання на Позивача штрафу в сумі 527 758,53 грн. за порушення митних правил) не був повернутий стягувачу, що призвело до порушення прав стягувача на повторне подання виконавчого документу на примусове виконання. Вказана обставина стала підставою для скасування постанови від 26.10.2017 року (ВП № 52946709) про повернення виконавчого документа стягувачу та відновлення виконавчого провадження.

Позивач вважаючи, що протиправними дії начальника Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо скасування зазначеної постанови від 26.10.2017 року (ВП № 52946709) про повернення виконавчого документа стягувачу, яка була винесена безпосередньо ним же, та відновлення виконавчого провадження, звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що начальник Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у спірному виконавчому провадженні (ВП № 52946709) одночасно є державним виконавцем, на якого покладено функції з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, та начальником відділу державної виконавчої служби, який має право перевірки цього ж виконавчого провадження, як такого, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче

провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до абз.4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Відповідно до абзаців 2, 3 наведеної норми начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Із наведених норм вбачається, що у разі виявлення протиправності постанови, прийнятої державним виконавцем, керівник вищого органу державної виконавчої служби наділений повноваженнями надавати доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець на скасування постанови.

Перевірка законності виконавчого провадження здійснюється в порядку передбаченому розділом ХІІ "Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження" Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі - "Інструкція"), затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5.

Так, згідно із абз.7 п.1 розділу ХІІ Інструкції, перевірити законність виконавчого провадження має право начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

За абз.7 п.1 розділу ХІІ Інструкції, перевірити законність виконавчого провадження має право начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані.

Відтак постанова про скасування виконавчого документа може бути винесена виключно керівником вищого органу державної виконавчої служби (в даному випадку начальник управління забезпечення примусового виконання рішень), у зв`язку із чим начальник Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Карпенковий С.М., скасовуючи власну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, діяв поза межами наданих законом повноважень, що свідчить про неправомірність таких дій відповідача та протиправність такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Оскільки постанова відповідача від 16.12.2020 року про відновлення виконавчого провадження ВП № 52946709 є похідною від постанови начальника Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Карпенкова С.М. від 16.12.2020 року про скасування постанови від 26.10.2017 року (ВП № 52946709) про повернення виконавчого документа стягувачу, то під час її прийняття посадова відповідача діяла всупереч наданих чинним законодавством повноважень, що є підставою для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи та постановлено у справі рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування такого судового рішення, тому апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції від 22.02.2021 р. скасувати з прийняттям нового рішення у цій адміністративній справі.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 6 цієї правової норми закріплено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відтак, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір у розмірі 1362 грн, сплачений за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Карпенкова С.М. від 16.12.2020 року про скасування постанови від 26.10.2017 року (ВП № 52946709) про повернення виконавчого документа стягувачу.

Визнати протиправною та скасувати постанову Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Карпенкова С.М. від 16.12.2020 року про відновлення виконавчого провадження ВП № 52946709.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні сплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.