Справа № 260/959/20
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2021 рокум. Ужгород№ 260/959/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_1 ;

представника позивача - Сочка І.І.;

представника відповідача - Маровді В.М.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2001 року позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з максимального розміру 90% заробітної плати. З метою здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії з 13.12.2019 року, позивач 12 березня 2020 року звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою та довідкою прокуратури Закарпатської області від 06.03.2020 за №1887 вих.2020. Незважаючи на це відповідач перерахунок пенсії не здійснив, чим порушив його право на належний рівень пенсійного забезпечення, що підлягає захисту в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили при розгляді даного позову враховувати правові висновки, наведені в рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) №7-р(ІІ)/2019.

04.05.2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого проти заявлених позовних вимог заперечує. Зокрема, зазначає, що з 15 липня 2015 року втратили чинність положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо перерахунку пенсії працівникам прокуратури. Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 не містить положень щодо перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, натомість визначення таких умов та порядку покладено на Кабінет Міністрів України. Протягом дії зазначеної норми Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідних нормативно-правових актів, які б регулювали умови та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури. Хоча рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 вказані положення визнано неконституційними, однак таким встановлено чітку послідовність дій, з настанням яких виникає право на проведення перерахунку пенсії позивача. Разом з тим, п. 7 постанови Кабінету Міністрів України №1155 від 11.12.2019 передбачено, що зміна розмірів посадових окладів прокурорів не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру». Окрім того, вказує на неналежність поданої позивачем довідки, оскільки така не відповідає встановленим вимогам щодо форми та змісту. Також вважає безпідставним включення до довідки відомостей про премію, матеріальну допомогу для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, оскільки такі не є систематичними виплатами та носять індивідуальний характер. Окрім того, вказує на передчасність позовної вимоги про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах прокуратури, а з 2001 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

Так, з 14 серпня 2001 року позивачеві призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% заробітної плати.

12 березня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки Прокуратури Закарпатської області від 06.03.2020 за №1887 вих.2020.

За результатами розгляду поданих позивачем документів рішенням Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Закарпатській області №47 від 17 березня 2020 року заявнику відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю право на перерахунок згідно поданої довідки. Зазначене рішення аргументоване тим, що рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р (ІІ)/2019 передбачено, що працівникам прокуратури згідно із Законом України "Про прокуратуру" перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок пенсії проводиться у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Вказано на те, що право на перерахунок, за викладених умов виникає за зверненнями, що надходять, починаючи з 13 грудня 2019 року, та для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13 грудня 2019 року. На час, подання заяви щодо перерахунку пенсії (12 березня 2020 року) питання оплати праці працівникам органів прокуратури регулюється постановою Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11 грудня 2019 року №1155 (набрала чинності 16.01.2020). При цьому, п. 7 зазначеної постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із законом України "Про прокуратуру" (а.с. 12).

Вважаючи бездіяльність ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо не проведення перерахунку його пенсії протиправною та такою, що порушує його конституційні права, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію за вислугу років на підставі норм Закону України «Про прокуратуру».

Зокрема, на час призначення позивачеві пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789), відповідно до якої працівники прокуратури, яким присвоєно класні чини, із стажем роботи в органах прокуратури 20 років і більше мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років.

Пенсії за вислугу років призначаються:

а) слідчим працівникам незалежно від віку з вислугою не менше 20 років на посадах слідчого, начальника або заступника начальника слідчого підрозділу (відділу, частини), що безпосередньо займається провадженням попереднього слідства, - у розмірі 50 відсотків місячного заробітку. За кожний рік вислуги понад 20 років пенсія збільшується: на слідчій роботі - на три відсотки, а на будь-якій прокурорській посаді - на два відсотки заробітку, з якого обчислюється пенсія;

б) працівникам, які займають прокурорські посади, перелічені у статті 56 цього Закону, після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками з вислугою на цих посадах не менше 20 років - у розмірі 50 відсотків місячного заробітку. За кожний рік вислуги понад 20 років пенсія збільшується на два відсотки цього заробітку;

в) працівникам, зазначеним у пунктах "а" та "б" частини другої цієї статті, які не мають вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менше 12 років, після досягнення чоловіками 60 років при загальному стажі роботи 25 років і більше, а жінками - 55 років при загальному стажі роботи 20 років і більше - у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорсько-слідчих посадах з розрахунку 50 відсотків місячного заробітку за 20 років вислуги. За кожний рік загального стажу понад 25 років для чоловіків і 20 років - для жінок пенсія збільшується на один відсоток місячного заробітку, з якого вона обчислюється.

З 15 липня 2015 року Закон №1789-XII (окрім положень ч.ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1) втратив чинність на підставі Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697), у зв`язку з чим з вказаної дати питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури врегульовано ст. 86 останнього.

Предметом розгляду в межах даної адміністративної справи є порядок та підстави проведення перерахунку пенсій колишніх працівників органів прокуратури.

Так, ч. 13 ст. 86 Закону №1697 встановлено, що пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону №1697 (в первісній редакції), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ (набрав чинності 01 січня 2015 року) до ч. 20 ст. 86 Закону №1697 внесено зміни, зокрема, вказану частину викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Проте, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури врегульовано не було, а відповідний нормативно-правовий акт з цього питання не прийнято.

Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 положення ч. 20 ст. 86 Закону №1697 зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнано такими, що не відповідає Конституції України.

Приймаючи вказане рішення Конституційний Суд України виходив з того, що метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури. До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

В своєму рішенні №7-р(II)/2019 Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

На підставі ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Конституційний Суд України" до врегулювання Верховною Радою України спірного питання на законодавчому рівні рішенням №7-р(II)/2019 встановлено наступний порядок його виконання:

- ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Вказане кореспондується також з положеннями ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.17 №2136-VIII.

Отже, з 13 грудня 2019 року положення ч. 20 ст. 86 Закону №1697 не підлягають застосуванню в редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Натомість проведення перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, з 13 грудня 2019 року здійснюється уповноваженим органом у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" (далі - Постанова №657), яка набрала законної сили 06 вересня 2017 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 №505, в тому числі, затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Вказана постанова є чинною, як на момент видачі прокуратурою Закарпатської області довідки позивачеві, так і на час звернення позивача із заявою до ГУ ПФУ в Закарпатській області.

З огляду на зазначене, враховуючи рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 від 13.12.2019, суд вважає, що зміна розміру заробітної плати працівників прокуратури є належною підставою, що зумовлює виникнення у органу Пенсійного фонду обов`язку проведення перерахунку пенсій прокурорським працівникам.

Саме на виконання Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та Постанови №657, прокуратурою Закарпатської області було видано позивачеві довідку про складові заробітної плати для перерахунку пенсії, а тому суд вважає, що в уповноваженого органу на момент звернення позивача із заявою були наявні як підстави, так і всі необхідні документи для проведення відповідного перерахунку.

Свою відмову в перерахунку пенсії позивача орган Пенсійного фонду аргументував тим, що станом не день звернення позивача із заявою питання оплати праці працівників органів прокуратури регулюються Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155, п. 7 якої визначено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Однак, суд вважає вище вказані аргументи відповідача протиправними та такими, що суперечать норм чинного законодавства.

Зокрема, як вже зазначалося судом, Конституційний Суд України в своєму рішенні №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 наголосив на тому, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі, умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Крім того, вказаним рішення Конституційний Суд України визначив конкретні обставини, що зумовлюють виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій, призначених Законами №1789 та №1697, якими є підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.

Норми Закону України «Про Конституційний Суд України» регламентують обов`язковості ухвалених Конституційним Судом України рішень. При цьому суд вважає, що орган Пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вищенаведене свідчить про протиправність відмови ГУ ПФУ в Закарпатській області у проведенні перерахунку пенсії позивача.

Також суд зауважує, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя. Будь-яка дія органів державної влади має будуватися на цьому принципі, а відтак чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

Стосовно доводів відповідача, наведених у поданому до суду відзиві, щодо невідповідності форми довідки №18/101-вих.2020 встановленим вимогам, зокрема, в частині відсутності посилання на первинні документи, суд зазначає, що такі носять виключно формальний характер та не впливають ні на право позивача на проведення перерахунку пенсії, ані на обсяг необхідних до здійснення таких дій відомостей.

Надана позивачем довідка прокуратури Закарпатської області складена на бланку органу прокуратури, містить обов`язкові реквізити (дату та вихідний номер), підписана посадовими особами, підпис яких скріплений гербовою печаткою, містить інформацію про назву та розмір складових заробітної плати (грошового забезпечення) за аналогічною посадою, зазначено прізвище, ім`я та по-батькові особи, якій видано таку довідку.

Таким чином, вказана довідка є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати працівника прокуратури за аналогічною посадою та саме на її підставі має бути проведений перерахунок пенсії позивача.

Крім того, суд зауважує, що невідповідність поданої довідки та неможливість, у зв`язку з цим провести перерахунок пенсії - не слугувало підставою для відмови позивачеві в перерахунку пенсії, згідно рішення відповідача від 17.03.2020 року.

З огляду на вище викладене, суд приходить висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області від 17.03.2020 року, яким позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати без обмежень граничного розміру пенсії, суд зазначає наступне.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови №657.

Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Таким чином, на час розгляду даної справи по суті відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання даного рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20 (№Пз/9901/9/20), залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року.

Відповідно до рішення Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20, висновки Верховного Суду в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону №1789 або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Суд констатує, що дана адміністративна справа є типовою, а тому висновки Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20 підлягають застосуванню і до спірних правовідносин.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно ст. 139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №0700-0334-8/9611 від 18.03.2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Прокуратури Закарпатської області від 06.03.2020 за №1887 вих.2020.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки Прокуратури Закарпатської області від 06.03.2020 за №1887 вих.2020 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) грн.

6. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено 27.04.2021 року.