Справа № 300/3933/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/3933/20 пров. № А/857/4978/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Гінди О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Гундяк В.Д., м. Івано-Франківськ) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністра оборони України, командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання незакониим та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністра оборони України, командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу Міністертсва оборони України від 07.07.2016 за №142 КП.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, з підстав передбачених ст. 169 КАС України.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу, з підстав передбачених п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та просив скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року, і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає, що долученими документами до поданої позовної заяви вбачається, що останні не були досліджені під час слухання попередніх справ і ним було подано позов з інших підстав.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Вимогами частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено, залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам частини 1 статті 123, пунктам 2, 8, 11 частини 5 статті 160 та частині 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом:

1) подання оригіналу документа про сплату судового збору в сумі 840,80 грн.;

2) зазначення в позовній заяві його місця проживання;

3) зазначення в позовній заяві його реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номер і серію паспорта;

4) зазначення в позовній заяві ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідачів;

5) зазначення в позовній заяві відомостей щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

6) зазначення в позовній заяві власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

7) долучення належним чином засвідчених письмових доказів на яких ґрунтуються позовні вимоги, копії яких додано до заяви.

Повідомлено позивача про можливість вказати інші підстави для поновлення строку протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Копію зазначеної ухвали отримано позивачем 06.01.2021 згідно наявної в матеріалах справи розписки його представника.

19.01.2021 на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 31.12.2020, позивачем подано оновлену позовну заяву в якій він підтверджує ту обставину, що раніше він вже звертався до даного суду щодо оскарження вказаного наказу МОУ в таких справах як №809/1055/16 та №809/425/17 але з інших підстав. Зазначив, що вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду, оскільки тільки 25.11.2020 під час ознайомлення з матеріалами справи за №809/425/17 його представник за довіреністю ОСОБА_2 ознайомився з листом начальника управління персоналу штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України у якому було констатовано, що при виданні наказу Міністра оборони України за №142КП від 07.07.2016 про позбавлення його військового звання «підполковник» від Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України на ім`я Міністра оборони України письмове клопотання про позбавлення його військового звання «підполковник» не надходило.

Також зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі пп. 8 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є інвалідом війни ІІ групи.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства оборони України за №142КП від 07.07.2016 про позбавлення його військового звання «підполковник».

Таким чином, зазначене у позовній заяві дисциплінарне стягнення застосоване до ОСОБА_1 у серпні 2016 року.

А отже, ОСОБА_1 мав реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав ще у серпні 2016 року.

Крім того, позивач підтверджує ту обставину, що раніше він вже звертався до суду щодо оскарження наказу Міністертсва оборони України від 07.07.2016 за №142 КП в таких справах як №809/1055/16 та №809/425/17.

Відтак, дізнавшись про оскаржуваний наказ ще у 2016 році, позивач оскаржив такий у грудні 2020 року.

Суд першої інстанції в ухвалі від 31.12.2020 дійшов вірного висновку про безпідставність покликань позивача на те, що перебіг строку на звернення до суду із вказаними вимогами розпочався 25.11.2020, з дня ознайомлення його представником за довіреністю Дем`янівим І.М. з матеріалами справи за №809/1055/16 та за №809/425/17 та правомірно відмовив задоволенні його клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції повертаючи позовну заяву позивачу вірно врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України позивача було повідомлено про можливість вказати інші підстави для поновлення строку протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Проте, з позовної заяви ОСОБА_1 , яка надійшла на адресу суду 19.01.2021 року, інші підстави для поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено.

Колегією суддів також враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення у контексті пропуску строку на таке оскарження, у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Відтак, позивачем не доведено наявності жодної обставини, яка б об`єктивно незалежала від його волі та поведінки та унеможливлювала реалізацію ним своїх прав на звернення до суду з відповідним позовом у встановлений законодавством строк.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки, вказані ОСОБА_1 в позовній заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, інших підстав для поновлення вищезгаданого строку позивачем не вказано, позовна заява підлягала поверненню відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року про повернення позовної заяви по справі № 300/3933/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. В. Ніколін
О. М. Гінда