Справа № 120/2910/19-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

26 квітня 2021 р. Справа № 120/2910/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши заяву відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №120/2910/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).

Рішенням суду від 17.10.2019 року вказаний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з 18.10.2018 року. В іншій частині позову відмовлено.

16.04.2021 року до суду надійшла заява відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду, в якій просить роз`яснити чи обмежується певним часовим проміжком виплата ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром.

Відповідно до частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця.

Враховуючи положення частини 3 статті 254 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву про роз`яснення судового рішення без повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та розглянувши подану державним виконавцем заяву про роз`яснення судового рішення, із долученими до неї матеріалами, суд враховує наступне.

За вимогами частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Як роз`яснив Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду (пункт 19).

Таким чином роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, а також, обов`язково, без відступлення від змісту рішення.

Конкретного та вичерпного переліку критеріїв для охарактеризування рішення суду як такого, що є незрозумілим, чинні правові норми не містять. Водночас, виходячи з протилежного, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому та зрозумілому викладенні змісту рішення. Відтак, саме особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення, повинна обґрунтувати, що саме в рішенні суду або його резолютивній частині є незрозумілим, в чому саме полягає незрозумілість такого рішення, які припускаються варіанти його тлумачення та як це впливає на його виконання.

Разом з тим, механізм роз`яснення судового рішення, визначений статтею 254 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення або ж не погоджується з висновками суду. В цьому разі учасник справи та інші особи, яким відповідне право надано, можуть оскаржити судове рішення у передбаченому законом порядку.

Крім того, важливо зауважити, що суд, роз`яснюючи прийняте рішення, не вправі вносити будь-які зміни до нього. Тобто процесуальна можливість роз`яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст або, тим паче, суть.

Зі змісту поданої заяви слідує, що державному виконавцю наразі є незрозумілим питання щодо часового проміжку виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром.

Втім, мотивувальна частина судового рішення від 17.10.2019 року містить висновки про те, що частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016. За таких обставин, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774 від 06.12.2016 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Отже, внесені Законом №1774-VIII до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, а тому, ці зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, суд у своєму рішенні від 17.10.2019 року дійшов висновку, що протягом 2018 року, а саме з 18.10.2018 року (з моменту призначення позивачу пенсії), законодавством не встановлено обмежень щодо максимального розміру пенсій.

Відносно самої суті поданої заяви державного виконавця про роз`яснення судового рішення в частині спірного питання, то тут слід врахувати, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі, а тому, вирішуючи питання про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу пенсії, суд у своєму рішенні не мав підстав обмежувати відповідача на здійснення її нарахування і виплати певним часовим проміжком.

В контексті викладеного, суд звертає увагу, що судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

В даному випадку як в мотивувальній так і в резолютивній частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року зазначено про виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з посиланням на законодавство, яке регулює вказані питання.

Отже, дослідивши текст судового рішення від 17.10.2019 року у справі № 120/2910/19-а, суд вважає, що він є цілком зрозумілим, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння, а зміст резолютивної частини рішення суду повністю розкрито змістом його мотивувальної частини.

При цьому, суд наголошує, що резолютивна частина рішення в частині строків проведення виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром не встановлює кінцевої дати, коли виплата у такий спосіб має бути припинена на підставі рішення суду, а тому неоднозначне розуміння рішення суду судом виключається.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення заяви державного виконавця про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року в адміністративній справі № 120/2910/19-а.

Керуючись ст.ст. 248, 254, 256, 294, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року в адміністративній справі № 120/2910/19-а відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Свентух Віталій Михайлович