Справа № 300/3930/20
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" квітня 2021 р. справа № 300/3930/20
м. Івано-Франківськ
В С Т А Н О В И В:
Приватний підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської обласної державної адміністрації (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Транс Компані» (далі третя особа) про визнання протиправними і скасування пункту 1 розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації №628 від 30.11.2020 в частині недопущення підприємця ОСОБА_1 до участі у конкурсі на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), що відбувся 03.12.2020 і про що викладено у Додатку до розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації №628 від 30.11.2020 під №6, а також пункту 2 розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації №663 від 14.12.2020 про визнання переможцями конкурсів суб`єктів господарювання, зазначеному в Додатку №2 до розпорядження в частині щодо визнання переможцем товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Транс Компані», що під №4 Додатку №2 до розпорядження №663 від 14.12.2020.
Позов мотивовано тим, що позивач для участі у оголошеному конкурсі, який проводився згідно розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 23.10.2020 за №552 «Про заходи щодо проведення конкурсів», подав Конкурсному комітету усі необхідні документи згідно затвердженого переліку. Однак, розпорядженням голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації №628 від 30.11.2020 позивача не було допущено до участі у конкурсі, оскільки в заяві позивача на участь у конкурсі вказаний номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії на здійснення перевезень, яка не підтверджена Укртрансбезпекою. Разом з тим, такі твердження відповідача, на думку приватного підприємця ОСОБА_1 , не відповідають дійсності, оскільки ліцензія на право здійснення пасажирських перевезень і на час подання документів для участі у конкурсі, і на сьогоднішній день є чинною (тобто термін її дії не закінчився).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 даний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачу надано строк для усунення недоліків.
У зв`язку із усуненням недоліків, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Івано-Франківська обласна державна адміністрація скористалася правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 27.01.2021. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с. 53-61). Вказує на те, що облдержадміністрація дотримується вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 за №1081 (далі Порядок). Так, розпорядженням Івано-Франківської облдержадміністрації від 23.10.2020 за №552 затверджено умови та визначено об`єкти конкурсів на 03.12.2020. Оголошення про проведення конкурсів оголошене в газеті «Галичина» від 23-29.10.2020 за №40 (5549). Документи для участі у конкурсах, відповідно до оголошення приймалися по 11.11.2020. В зазначений термін перевізниками-претендентами, зокрема і позивачем, подано документи на участь у конкурсах. 12.11.2020 відповідно до пункту 30 Порядку, відбулося відкриття конвертів з позначкою №1. За результатами опрацювання поданих перевізниками-претендентами документів для участі у конкурсах, а також отриманої інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в області (лист від 25.11.2020 за №31/9/1830) та Державної служби України з безпеки на транспорті (лист від 25.11.2020 за №9277/2/15-20) облдержадміністрацією прийнято розпорядження від 30.11.2020 за №628 «Про недопущення до участі у конкурсах на перевезення пасажирів», відповідно до якого не допущено до конкурсів 7 претендентів, серед яких і позивач (пункт 6 додатку). Підставою недопущення ФОП ОСОБА_1 вказано те, що в заяві на участь у конкурсі вказаний номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії на здійснення перевезень, яка не підтверджена Укртрансбезпекою. Зазначені відмінності свідчать про подання перевізником-претендентом недостовірної інформації, що відповідно до пункту 12 Порядку є підставою для недопущення до участі у конкурсах. Так, в заяві позивача на участь у конкурсі вказаний номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії на здійснення перевезень, яка не підтверджена Укртрансбезпекою. Так, в заяві ФОП ОСОБА_1 у графі «номер та дата прийняття рішення щодо видачі ліцензії на здійснення перевезень вказано «№473 від 15.05.2017», водночас органом ліцензування надано інші відомості, а саме «Ліцензія видана згідно з наказом Укртрансбезпеки від 29.10.2020 за №417, з 30.10.2020 необмежений», які не відповідали відомостям, зазначеним позивачем у заяві, що і стало підставою для прийняття розпорядження №628 від 30.11.2020 «Про недопущення до участі у конкурсах на перевезення пасажирів». Також представник відповідача звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві зазначив неправдиві відомості щодо того, що він тривалий час займався пасажирськими перевезеннями на міжміських та приміських автобусних маршрутах, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут). Так, обласна державна адміністрація відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» є організатором перевезень на міжміських та приміських автобусних маршрутах, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут) і в договірних відносинах на право їх обслуговування з позивачем не перебувала. Щодо заявленої вимоги позивача про скасування пункту 2 розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації №663 від 14.12.2020 про визнання переможцями конкурсів суб`єктів господарювання, зазначеному в Додатку №2 до розпорядження в частині щодо визнання переможцем товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Транс Компані», що під №4 Додатку №2 до розпорядження №663 від 14.12.2020, представник відповідача відмітила, що позивачем не наведено підстав незаконності чи необґрунтованості рішення конкурсного комітету щодо пропозицій про визначення переможців за об`єктами конкурсу. На підставі вищевикладеного, представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі.
04.02.2021 позивач подав через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги (а.с. 73-75). Зазначає, що для участі у конкурсі відповідач вимагає в переліку документів ліцензію у паперовому вигляді, а на момент подання документів у позивача не було в наявності нової ліцензії. Відповідний документ (витяг Державної служби України з безпеки на транспорті, сформований 03.11.2020) позивач отримав у січні 2021 року. Також ОСОБА_1 вказує на те, що пункт 2 розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації №663 від 14.12.2020 є протиправним, оскільки у зв`язку із прийняттям протиправного рішення про позбавлення позивача можливості взяти участь у конкурсі, не була розглянута інша конкурсна пропозиція (приватного підприємця ОСОБА_1 ). Крім того, позивач вказує, що предметом дослідження не є оцінка конкурсних пропозицій претендентів, однак наголошує на тому, що ним здійснювалися пасажирські перевезення на підставі договорів з ДАК «Чорноморнафтогаз», Ямницькою ОТГ, Комунальним підприємством «ТВП «Полігон», ПАТ «Укртрансгаз».
16.02.2021 представник відповідача подала до суду заперечення від 15.02.2021, в якому позовні вимоги не визнає та наполягає, що Івано-Франківська обласна державна адміністрація в спірних правовідносинах діяла в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України (а.с. 79-83).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 витребувано в Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) належним чином завірені копії всіх ліцензій, які були видані ОСОБА_1 для перевезення пасажирів чи міжнародних перевезень пасажирів.
14.04.2021 на виконання вимог ухвали суду від 24.03.2021 від Укртрансбезпеки надійшли копії:
- витягу про прийняте рішення щодо видачі ліцензії згідно з наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 15.05.2017 за №473 «Про прийняття рішення щодо залишення заяв здобувачів про отримання (розширення) ліцензій без розгляду, видачі (розширення) ліцензій, за результатами розгляду заяв здобувачів» (а.с. 99);
- витягу щодо розширення провадження виду господарської діяльності (видача ліцензії) згідно з наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.10.2020 за №417 «Про прийнятгя рішення щодо видачі (розширення) ліцензій, залишення заяв здобувачів про отримання (розширення) ліцензій без розгляду, анулювання ліцензій за результатами розгляду заяв здобувачів» (а.с. 98).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Транс Компані» своїм правом на надання пояснень щодо позовних вимог не скористалось.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 23.03.2001 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 101). Основним видом діяльності є «Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення» (КВЕД 49.31).
Згідно витягу рішення Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) від 15.05.2017 за №473, позивачу видано ліцензію на здійснення господарської діяльності у сфері перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним, залізничним, морським та річковим транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом робіт внутрішні перевезення пасажирів автобусами (а.с. 33).
Згідно витягу рішення Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) від 29.10.2020 за №417, позивачу видано ліцензію на здійснення господарської діяльності у сфері перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом робіт внутрішні перевезення пасажирів автобусами та міжнародні перевезення пасажирів автобусами (а.с. 98).
Відповідно до відомостей офіційного веб-сайту Івано-Франківської ОДА, розпорядженням голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 23.10.2020 за №552 «Про заходи щодо проведення конкурсів» затверджено перелік об`єктів конкурсу з перевезення пасажирів на приміських і міжміських автобусних маршрутах, які не виходять за межі області та оголошено конкурс на об`єкти згідно переліку, який відбувся 03.12.2020. Об`єктом конкурсу під №4 був автобусний маршрут «Івано-Франківськ Галич».
11.11.2020 позивач подав заяву на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, в якій у графі «номер та дата прийняття рішення щодо видачі ліцензії на здійснення перевезень» вказав №473 від 15.05.2017 (а.с. 63).
За результатами опрацювання поданих перевізниками-претендентами документів для участі у конкурсах, а також отриманої інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в області (лист від 25.11.2020 за №31/9/1830 (а.с. 31-32)) та Державної служби України з безпеки на транспорті (лист від 25.11.2020 за №9277/2/15-20 (а.с. 28-30)) відповідачем прийнято розпорядження від 30.11.2020 за №628 «Про недопущення до участі у конкурсах на перевезення пасажирів», відповідно до якого не допущено до конкурсів 7 претендентів, серед яких і ФОП ОСОБА_1 (пункт 6 Додатку) (а.с. 13-17).
Підставою недопущення ФОП ОСОБА_1 у пункті 6 Додатку до розпорядження від 30.11.2020 за №628 визначено: «в заяві на участь у конкурсі вказаний номер та дата прийняття рішення про видачу ліцензії на здійснення перевезень, яка не підтверджена Укртрансбезпекою» (а.с. 17).
За наслідками проведеного засідання обласного конкурсного комітету, пунктом 2 розпорядженням голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 14.12.2020 за №663 визнано переможцями конкурсів суб`єктів господарювання згідно з додатком 2 (а.с.с 18-19). Так, в Додатку 2 до розпорядженням облдержадміністрації від 14.12.2020 за №663 під №4 за результатом розгляду об`єкта конкурсу №11 маршрут «Івано-Франківськ Галич» визнано переможцем товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Транс Компані» (а.с. 21).
Вважаючи протиправними пункт 1 розпорядження №628 від 30.11.2020 в частині недопущення підприємця ОСОБА_1 до участі у конкурсі на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), що відбувся 03.12.2020, а також пункт 2 розпорядження №663 від 14.12.2020 про визнання переможцями конкурсів суб`єктів господарювання, зазначеному в Додатку №2 до розпорядження в частині щодо визнання переможцем товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Транс Компані», що під №4 Додатку №2 до розпорядження №663 від 14.12.2020, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України від 05.04.2001 за №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344-III).
Приписами статті 7 вказаного Закону визначено, що забезпечення організації пасажирських перевезень покладається, серед іншого, на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації.
Відповідно до частини 1 статті 43 Закону №2344-III, визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Обєєктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).
Згідно частин 1-2 статті 44 Закону №2344-III, організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. До обов`язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.
Частиною 9 статті 44 Закону №2344-III визначено, що для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет, до складу якого входять представники відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України, відповідальних за безпеку дорожнього руху, а також громадських організацій у сфері автомобільного транспорту.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 за №1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування.
Цей Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут), автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут), автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), та автобусному маршруті, що проходить у межах об`єднаної територіальної громади, а також процедуру визначення автомобільного перевізника для роботи на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут).
Відповідно до пункту 10 Порядку, організатор перевезень затверджує умови конкурсу, в тому числі обов`язкові, відповідно до статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Пунктом 28 Порядку передбачено, що організатор або робочий орган публікує в друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж за 30 календарних днів до початку конкурсу оголошення про конкурс (крім друкованих оголошення може бути розміщено також в інших засобах масової інформації), яке повинне містити таку інформацію: 1) найменування організатора та робочого органу; 2) порядковий номер та основні характеристики кожного об`єкта конкурсу: на міжміському маршруті - номер рейсу, початковий та кінцевий пункти маршруту, протяжність, час відправлення з кінцевих пунктів та прибуття до них, особливості періодичності виконання перевезень, рекомендовану кількість зірочок за параметрами комфортності; на міському та приміському маршруті - номер маршруту, найменування кінцевих зупинок, кількість оборотних рейсів або кількість автобусів для забезпечення перевезень, режим руху та інтервал, особливості періодичності виконання перевезень (сезонний, у певні дні тижня тощо); 3) умови конкурсу; 4) порядок одержання необхідної інформації про об`єкт конкурсу; 5) кінцевий строк прийняття документів для участі в конкурсі; 6) найменування організації, режим її роботи та адреса, за якою подаються документи для участі в конкурсі; 7) місце та дата одержання бланків документів для участі в конкурсі; 8) місце, дата та час початку проведення засідання конкурсного комітету; 9) розмір плати за участь у конкурсі; 10) телефон для довідок (електронна адреса або адреса веб-сайту) з питань проведення конкурсу.
Для участі у конкурсі перевізник-претендент подає окремо щодо кожного об`єкта конкурсу документи, визначені статтею 46 Закону України «Про автомобільний транспорт», за формою згідно з додатками 1-4 (пункт 29 Порядку).
Так, відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про автомобільний транспорт», для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник подає конкурсному комітету такі документи:
- заяву претендента встановленого зразка із зазначенням автобусного маршруту загального користування, на якому має намір працювати претендент;
- відомості за підписом суб`єкта господарювання про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті з зазначенням підстав для їх використання перевізником;
- відомості про додаткові умови обслуговування маршруту;
- документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі.
Документи та зазначена в них інформація, що подані автомобільними перевізниками-претендентами для участі у конкурсі, повинні бути достовірними станом на дату подання таких документів на конкурс і на дату проведення самого конкурсу (пункт 67 Порядку № 1081).
Згідно пенкту 37 Порядку, достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.
Частиною 2 статті 45 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що до участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які:
- визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб`єкта господарювання;
- подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію;
- не відповідають вимогам статті 34 цього Закону;
- передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.
Згідно пункту 12 Порядку, організатор перевезень приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі перевізника-претендента, який:
1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію;
2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації;
3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт»;
4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов`язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків необхідної кількості автобусів для виконання перевезень;
5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансбезпекою, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу);
6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов`язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт»;
7) подав до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж це передбачено умовами конкурсу.
Так, вищенаведеними положеннями визначено, що достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, перевіряється організатором та/або робочим органом, а рішення про недопущення до участі в конкурсі перевізника-претендента приймає організатор конкурсу за наявності підстав, передбачених пунктом 12 Порядку №1081.
Як уже встановлено судом, позивач 11.11.2020 подав заяву на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, в якій у графі «номер та дата прийняття рішення щодо видачі ліцензії на здійснення перевезень» вказав №473 від 15.05.2017 (а.с. 63).
Суд звертає увагу, що відповідно до підпунктів 4-5, 7 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним, залізничним транспортом (підпункт 4); здійснює контроль за додержанням ліцензійних умов під час провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним, залізничним транспортом (підпункт 5); здійснює контроль за додержанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення пасажирів на міжобласних автобусних маршрутах (підпункт 7)
З метою перевірки достовірності наданої ОСОБА_1 інформації, відповідач звернувся до уповноваженого органу ліцензування Укртрансбезпеки для надання інформації.
Укртрансбека листом від 25.11.2020 за №9277/2/15-20 (а.с. 28-30) надала інформацію, актуальну станом на 24.11.2020 (а.с. 28-30). Згідно відповіді Укртрансбеки, позивач має ліцензію, видану згідно з наказом від 29.10.2020 за №417. При цьому, позивач у заяві від 11.11.2020 вказав про наявність ліцензії №473 від 15.05.2017. Тобто відомості, вказані позивачем у заяві від 11.11.2020, не відповідали відомостям, які надала Укртрансбека.
Таким чином, з урахуванням наведеного, відповідачем прийнято розпорядження від 30.11.2020 за №628 «Про недопущення до участі у конкурсах на перевезення пасажирів», відповідно до якого не допущено до конкурсів 7 претендентів, серед яких і ФОП ОСОБА_1 (пункт 6 Додатку) (а.с. 13-17).
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 9, 10 статті 15 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», у разі наміру ліцензіата розширити провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, який провадиться ним частково, додатковою частиною він подає до органу ліцензування заяву про розширення провадження такого виду господарської діяльності, в якій зазначає вид господарської діяльності, до якого він має намір розширити свою діяльність (повністю або частково, доповнений додатковою частиною), відповідно до переліку видів господарської діяльності, визначених статтею 7 цього Закону, разом з документами згідно з відповідними ліцензійними умовами. Заява про розширення провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, вважається заявою про отримання ліцензії в частині, на яку ліцензіат має намір розширити свою діяльність, та розглядається органом ліцензування за аналогією з порядком розгляду заяви про отримання ліцензії. Плата за надання ліцензії в частині, на яку ліцензіат має намір розширити свою діяльність, справляється як за отримання нової ліцензії відповідно до частини першої статті 14 цього Закону, якщо інше не передбачено законом. Дані про рішення органу ліцензування щодо розширення або звуження ліцензіатом провадження виду господарської діяльності вносяться до ліцензійного реєстру та оприлюднюються на офіційному веб-сайті органу ліцензування протягом строку та в порядку, встановлених для видачі ліцензії.
Таким чином, суд погоджується із відповідачем, що відповідно до вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», процедурно розширення ліцензії відповідає отриманню нової, в тому числі і в частині оплати офіційного платежу державі. Як наслідок, позивачем була отримана нова ліцензія, номер та дата якої була зазначена Укртрансбезпекою у листі від 25.11.2020 за №9277/2/15-20.
Крім того, як зазначає позивач у позові, ним подавалися документи для участі у конкурсі 11.11.2020, при цьому 26.10.2020 ним до Укртрансбезпеки подавалася заява про розширення ліцензії для отримання права на здійснення міжнародних перевезень. По даній заяві було прийнято рішення наказ №417 від 29.10.2020, про що позивачу надійшло повідомлення на номер електронної пошти.
Таким чином, суд констатує, що на момент подачі заяви від 11.11.2020 на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, позивач знав про прийнятий Укртрансбезпекою наказ №417 від 29.10.2020 про надання ОСОБА_1 нової ліцензії на здійснення господарської діяльності у сфері перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом робіт внутрішні перевезення пасажирів автобусами та міжнародні перевезення пасажирів автобусами (а.с. 98).
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що Івано-Франківською обласною державною адміністрацією правомірно, згідно вимог статті 45 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пункту 12 Порядку №1081 прийнято оскаржене розпорядження від №628 від 30.11.2020 в частині недопущення підприємця ОСОБА_1 до участі у конкурсі на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), що відбувся 03.12.2020 і про що викладено у Додатку до розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації №628 від 30.11.2020 під №6.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним і скасування пункту 2 розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації №663 від 14.12.2020 про визнання переможцями конкурсів суб`єктів господарювання, зазначеному в Додатку №2 до розпорядження в частині щодо визнання переможцем товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Транс Компані», що під №4 Додатку №2 до розпорядження №663 від 14.12.2020, то суд зазначає, що вона є похідною від вимоги про скасування пункту 1 розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації №628 від 30.11.2020 в частині недопущення підприємця ОСОБА_1 до участі у конкурсі на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, а тому така позовна вимога не підлягає до задоволення.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).
Крім того, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 даної статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів, при цьому, відповідач діяв правомірно, у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.