Справа № 420/13814/20
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ) щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 в загальний строк військової служби час навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 17 липня 1992 року по 15 червня 1995 року; зобов`язання Білгород-Дністровський прикордонний загін (в/ч НОМЕР_1 ) провести перерахунок вислуги років, зарахувати час навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут до загального військового стажу перебування на військовій службі та внести зміни до всіх облікових документів особової справи ОСОБА_1 , зобов`язання Білгород-Дністровський прикордонний загін (в/ч НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок виплати надбавки до грошового утримання за вислугу років щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 28.12.2020р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 26.02.2021р. ухвалено перейти до розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.03.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, розгляд справи продовжено у письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) в військовому званні «підполковник», а також приймав участь у захисті суверенітету України на сході від Російської агресії, та є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 12.01.2017 р. 25.06.2004 р. позивачем було змінено прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 . Позивач вказав, що з 17 липня 1992 року по 15 червня 1995 року він навчався у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут та у період навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут останній був військово-навчальним закладом. Позивач вказав, що йому не було зараховано до вислуги років 2 роки 10 місяців 29 днів, у зв`язку з чим він звернувся до камандування прикордонного загону із заявою про зарахування вказаного періоду навчання, однак фактично було проігноровано вказане клопотання. Поряд з цим, позивач вказав, що Львівський військовий ліцей імені ГероївКрут був створений постановою Кабінету Міністрів України № 490 від 19 серпня 1992 року на базі Львівської республіканської спецшколи-інтернату з поглибленим, вивченням російської мови і літератури та посиленою військово-фізкультурною підготовкою. Як вбачається з витягу із наказу № 62 від 17 липня 1992 року, на підставі рішення мандатної комісії ліцею, кандидатів, які успішно склали вступні іспити, зарахувати на перший курс (9 клас) Львівського військового ліцею імені Героїв Крут та на всі види забезпечення ОСОБА_1 . Позивач вказав, що на підставі рішення педагогічної ради ліцею № 100 від 15 червня 1995 року ОСОБА_4 закінчив навчання у ліцею та отримав атестат про середню освіту звичайного зразка. Поряд з цим, відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року № 490 «Про реформу системи військової освіти» Львівський військовий ліцей імені Героїв Крут є військовим закладом. 12 травня 1992 року введено в дію Закон № 2232-ХІІ та згідно із статтею 24 цього Закону початком перебування на військовій службі вважався, зокрема, й день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

19.03.2021р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача, вказавши, що Львівський військовий ліцей ім. Героїв Крут не належить до військових навчальних закладів, а навчання в ньому не можна вважати навчанням у військовому навчальному закладі і проходженням військової служби згідно з переліком її видів, що закріплений у ч.4 ст.2 Закону України «Пр військовий обовязок і військову службу».

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 р. N 490, з метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів, надання державної допомоги у вихованні дітей-сиріт, дітей з багатодітних сімей, а також дітей учасників бойових дій та учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи створено:

Львівський військовий ліцей з присвоєнням йому імені Героїв Крут на базі Львівської спеціальної школи-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою. Навчання розпочати з 1 вересня 1992 року.

Наказом Львівської республіканської спеціальної школи-інтернат від 17.07.1992р. №62 зараховано до 9 класу Львівського ліцею ОСОБА_5 (а.с.12).

Наказом Львівського військового ліцею ім. Героїв Крут від 15 червня 1995 року вирішено випустити з ліцею і видати атестати про середню освіту випускника 11 класу - ОСОБА_5 (а.с.13).

Згідно довідки Овідіопольського районного відділу ГУ ДМСУ в Одеській області, ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 у зв`язку з уточненням прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 (а.с.10).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) від 26.11.2020р. відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні вислуги років за період навчання в Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут з 17.07.1992р.(а.с.14).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначаються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25 березня 1992 року№ 2232-XII.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній станом на день зарахування позивача у військовий ліцей) початком перебування на військовій службі вважається: день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Зазначена норма Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у цій редакції діяла до 31.07.1999р., а отже протягом усього строку навчання позивача у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для визначення періоду безпосереднього проходження позивачем військової служби у Збройних Силах України відповідач мав застосовувати, зокрема, редакцію Закону України ««Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції, що діяла на момент навчання позивача у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут, а саме в редакції від 19.06.1992р.

Враховуючи вищевикладе, суд прийшов до висновку, що Білгород-Дністровський прикордонний загін (в/ч НОМЕР_1 ) відмовляючи позивачу у зарахуванні ОСОБА_1 в загальний строк військової служби час навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 17 липня 1992 року по 15 червня 1995 року діяв протиправно та такі дії підлягають визнанню протиправними.

Поряд з цим, оскільки суд прийшов до висновку, що час навчання позивача у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 17 липня 1992 року по 15 червня 1995 року підлягає зарахуванню в загальний строк військової служби, суд вважає, що підлягають задоволенню похідні позовні вимоги позивача про зобов`язання Білгород-Дністровський прикордонний загін (в/ч НОМЕР_1 ) провести перерахунок вислуги років, зарахувати час навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут до загального військового стажу перебування на військовій службі та внести зміни до всіх облікових документів особової справи ОСОБА_1 .

Поряд з цим, оскільки внесення змін до облікових документів особової справи ОСОБА_1 , у зв`язку з зарахуванням часу навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут до загального військового стажу у порядку визначеному цим рішенням здійснено не було, позовні вимоги позивача про зобов`язання Білгород-Дністровський прикордонний загін (в/ч НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок виплати надбавки до грошового утримання за вислугу років щодо ОСОБА_1 , є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ) щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 в загальний строк військової служби час навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 17 липня 1992 року по 15 червня 1995 року.

Зобов`язати Білгород-Дністровський прикордонний загін (в/ч НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ 14321831, м.Білгород-Дністровський, вул. Військової Слави,14) провести перерахунок вислуги років, зарахувати час навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут до загального військового стажу перебування на військовій службі та внести зміни до облікових документів особової справи ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра