Справа № 560/5140/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5140/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

14 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бень Я.О.,

представниці відповідача: Казарець О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Селянського (фермерського) господарство "Клепачі" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2020 року Селянське (фермерське) господарство "Клепачі" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Хмельницькій області №1590647/03728897 від 28 травня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 08.05.2020 року; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 08.05.2020 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що платник не надав повний комплект документів, а саме: документальне підтвердження проведення робіт з обробітку земель (оранка, посів, збір урожаю), придбання паливно-мастильних матеріалів, насіння, мінеральних добрив, звіт про посівні площі форми №4-СГ, звіт про площі а валові збори сільськогосподарських культур форми №29-СГ, картку рахунку 361 по взаємовідносинах з ТОВ "Агрофірма "Відродження", у зв`язку з чим неможливо встановити дотримання позивачем вимог п.187.1 ст.187 ПК України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив ДПС України на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представниця Головного управління ДПС у Хмельницькій області в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач та ДПС України повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Селянське (фермерське) господарство "Клепачі" є платником ПДВ, здійснює діяльність в сфері вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур, допоміжну діяльність у рослинництві, перевезення вантажним автомобільним транспортом.

07 травня 2020 року між СФГ "Клепачі" та ТОВ "Агрофірма "Відродження" укладено договір №130 про поставку протеїнової сої на загальну суму 882240 грн.

На виконання цього договору 07 та 08 травня 2020 року позивач відвантажив товар - сою протеїнову вартістю 882 240 грн. ( у т.ч. ПДВ 147040 грн.) в кількості 73,52 тонн, про що складено рахунок №1 від 07 травня 2020 року, товаро -транспортні накладні №2 від 07 травня 2020 року та №1 від 08 травня 2020 року та накладна №1 від 08 травня 2020 року про відпуск товару.

У зв`язку з цим за датою відвантаження товару позивач склав та направив для реєстрації в Єдиному реєстрі податкову накладну №1 від 08.05.2020 року на суму 882240 грн.

Згідно з квитанцією від 19.05.2020 податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено, оскільки коди УКТЗКД/ДКПП товару/послуг 1201, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Платнику запропоновано надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. У квитанції не конкретизовано, які саме первинні документи необхідно подати.

25 травня 2020 року на виконання вимог податкового органу позивач в електронному вигляді надіслав повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.

28 травня 2020 року Комісія Головного управління ДПС у Хмельницькій області прийняла рішення №1590647/03728897 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 08.05.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки платником не надано документального підтвердження проведення робіт (договори, акти виконаних робіт) щодо обробітку земель (оранка, посів, збір урожаю), документи, що підтверджують придбання паливо-мастильних матеріалів, насіння, мінеральних добрив, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року (ф. №4-сг), звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур плодів та ягід та винограду (ф. №29-сг), не надано картку рахунку 361 по взаємовідносинах з ТОВ "Агрофірма "Відродження", відповідно, неможливо встановити дотримання платником вимог п. 187.1 ст.187 ПКУ.

Не погодившись з рішеннями про відмову у реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарських операцій позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з п.74.3 ст.74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

01.02.2020 набрав чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).

Відповідно до п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, визначених в Додатку 3 до Порядку №1165, господарська операція є ризиковою у разі відсутності товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Згідно з квитанцією про зупинення реєстрації податкової накладної від 19.05.2020 (а.с.13) реєстрація ПН №1 від 08.05.2020 зупинена у зв`язку з відповідністю вимогам п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з п.11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що подані позивачем документи не підтверджують реальність господарської операції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної ПН №1 від 08.05.2020 міститься пропозиція надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому п.5 Порядку №520 містить перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію ПН, для всіх критеріїв ризиковості платника податку та ризиковості здійснення операцій.

В той же час, підставою для зупинення реєстрації ПН СФГ "Клепачі" зазначено виключно п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Таким чином, для того, щоб платник податків розумів, які обставини він повинен документально підтвердити, податковий орган зобов`язаний вказувати перелік документів, необхідних для підтвердження обсягів придбання та постачання послуг, тобто для усунення підстав для зупинення реєстрації податкових накладних за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Водночас, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначаено про необхідність подання платником податків конкретних документів з урахуванням підстави зупинення - "обсяг постачання транспортних послуг дорівнює або перевищує величину залишку обсягу їх придбання".

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що податковий орган необґрунтовано відмовив у реєстрації податкової накладної у зв`язку з відсутністю конкретних документів: договорів, актів виконаних робіт щодо обробітку земель (оранка, посів, збір урожаю), придбання паливно-мастильних матеріалів, насіння, мінеральних добрив, звітів ф. №4-сг та ф. №29-сг, картки рахунку 361.

У спірних правовідносинах встановлено, що на пропозицію контролюючого органу СФГ "Клепачі" надало пояснення щодо податкової накладної №1 від 08.05.2020, виписаної на поставку товару та копії первинних документів (а.с.46):

- договір поставки № 130 від 07.05.2020 (а.с.7-10), укладений між ТОВ "Агрофірма "Відродження" (покупець) та СФГ «Клепачі» (продавець), предмет договору: соя у кількості 73,520 т. по ціні 14000 грн./т на загальну суму 882240 грн; специфікацію до договору (а.с.11);

- довіреність на отримання ТМЦ ;

- реєстри ТТН;

- накладну №1 від 08.05.2020 (а.с.24), згідно з якою на адресу ТОВ "Агрофірма "Відродження" відвантажено (відпущено) сою у кількості 73,52 т. на загальну суму 882240 грн.

- ТТН №1 від 08.05.2020 (а.с.22) перевізник ФОП ОСОБА_1 , замовник та вантажоодержувач ТОВ "Агрофірма "Відродження", вантажовідправник СФГ «Клепачі», пункт навантаження: с. Клепачі, пункт розвантаження: Житомирська обл., Любарський р-н.; ТТН №2 від 07.05.2020 перевізник ФОП ОСОБА_2 , замовник та вантажоодержувач ТОВ "Агрофірма "Відродження", вантажовідправник СФГ «Клепачі», пункт навантаження: с. Клепачі, пункт розвантаження: Житомирська обл., Любарський р-н.;

- рахунок на оплату сої в сумі 882240,00 грн з ПДВ від 07.05.2020 (а.с.18);

- платіжне доручення №1499 від 08.05.2020 на суму 882240,00 грн (а.с.19): платник ТОВ "Агрофірма "Відродження", отримувач СФГ «Клепачі», призначення платежу - плата за сою зг.рах. №1 від 07.05.2020.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що з поданих позивачем документів неможливо встановити дотримання вимог п. 187.1 ст.187 ПК України.

Відповідно до п.4.1 договору поставки № 130 від 07.05.2020 (а.с.7-10) розрахунки за поставлений згідно з договором товар здійснюється шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок продавця не пізніше 7 банківського дня після надання документів, визначених п.3.7.1 даного договору, якщо інше не вказано в специфікаціях. У разі надання продавцем неповного переліку документів, який визначений п.3.7.1 даного договору, покупець залишає за собою право провести часткову оплату поставленого товару в розмірі 70% його вартості, а решту коштів доплатити після виконання продавцем п.3.7.1 даного договору.

В свою чергу п.3.7.1 вказаного вище договору передбачено обов`язок продавця надати покупцю оригінали первинних документів: видаткової накладної на партію товару, рахунку-фактури, ТТН, податкової накладної та доказів її реєстрації.

Таким чином, оплата сої згідно з договором поставки № 130 від 07.05.2020 (а.с.7-10) здійснюється після поставки товару та оформлення відповідних первинних документів.

Отже, ПН №1 від 08.05.2020 виписана у зв`язку з першою подією - відвантаженням товару, на підтвердження якої СФГ "Клепачі" подало до контролюючого органу накладну №1 від 08.05.2020 (а.с.24) та ТТН №1 від 08.05.2020 (а.с.22). Крім того, позивач подав до податкового органу рахунок на оплату сої в сумі 882240,00 грн з ПДВ від 07.05.2020 (а.с.18) та платіжне доручення №1499 від 08.05.2020 на суму 882240,00 грн (а.с.19), які підтверджують оплату поставленого товару.

З урахуванням встановлених у справі обставин та наявних в матеріалах справи письмових доказів колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач необґрунтовано відмовив СФГ "Клепачі" в реєстрації податкової накладної №1 від 08.05.2020 року в ЄРПН.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу СФГ "Клепачі" заявило клопотання про стягнення з відповідачів судових витрат на правову допомогу у розмірі 3250, 00 грн (а.с.165-172).

12 квітня 2021 року до суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Хмельницькій області про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому відповідач стверджує, що заявлений позивачем розмір судових витрат є неспівмірним зі складністю даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Ч.1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ч.9 ст.139 КАС України передбачено що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до чч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16, від 16 серпня 2019 року у справі №755/6702/16-а, від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач подав до суду опис наданої правової допомоги у справі №560/5140/20 за договором від 14.08.2020 №461 станом на 29.03.2021 (а.с.175-176), договір про надання правової допомоги №461 від 14.08.2020 з додатком (а.с.177-179), акт №1.4 про надання правової допомоги за договором від 14.08.2020 №461 (а.с.180), платіжне доручення №234 від 29.03.2021 (а.с.181), ордер серії ВК №1018962 (а.с.182).

Згідно з п.1 Додатку №1 до договору від 14.08.2020 №461 (а.с.179) винагорода адвоката за підготовку апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу складає 1000 грн/год.

Відповідно до акта №1.4 про надання правової допомоги за договором від 14.08.2020 №461 (а.с.180) на підготовку відзиву на апеляційну скаргу у справі №560/5140/20 адвокат витратив 3:15 год, вартість 1 год роботи адвоката - 1000 грн, сума винагороди адвоката - 3250 грн.

Оцінюючи співмірність вказаних витрат на правничу допомогу, враховуючи заперечення відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що дана справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з п.20 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з наявними в матеріалах справи документами на складання відзиву на апеляційну скаргу адвокатом витрачено 3:15 год.

Однак, згідно зі змістом відзиву на апеляційну скаргу (а.с.155-158) позивач не наводить нових аргументів та не долучає додаткових доказів на спростування доводів відповідача, тому зазначений на складання вказаного документа час не відповідає обсягу виконаних робіт.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3250 грн не є співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Зважаючи на неспівмірність заявлених витрат, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачів, з урахуванням предмету позову і повинна становити 2000 грн.

При цьому, оскільки відповідачами у даній справі є два суб`єкти владних повноважень, то судові витрати слід пропорційно розподілити між відповідачами та стягнути по 1000 грн з кожного.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року - без змін.

Стягнути на користь Селянського (фермерського) господарство "Клепачі" (Клепачі,Славутський район, Хмельницька область,30036 , код ЄДРПОУ - 03728897) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8,Київ 1,04053 , код ЄДРПОУ - 43005393) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн (одна тисяча гривень).

Стягнути на користь Селянського (фермерського) господарство "Клепачі" (Клепачі,Славутський район, Хмельницька область, 30036 , код ЄДРПОУ - 03728897) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 44070171) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн (одна тисяча гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 квітня 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.