Справа № 160/4765/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 квітня 2021 року Справа 160/4765/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рябчук О.С.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні (у письмовому провадженні) клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі від 26.02.2021 року № 31ос про звільнення заступника начальника Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_1 , з 01.03.2021, у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису з припиненням державної служби;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, або на рівнозначній посаді;

- стягнути з територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (), м. Мелітополь, Запорізька область, вул. Індустріальна, буд. 89, на користь ОСОБА_1 (ІПНН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу виходячи з виплат за грудень 2020 року та січень 2021 року як за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню Позивача із займаної посади;

- стягнути з територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (), м. Мелітополь, Запорізька область, вул. Індустріальна, буд. 89, на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 300 000 гривень;

- допустити до негайного виконання до набрання законної сили рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, або, у разі ліквідації її на день ухвалення судового рішення, на посаду заступника начальника слідчого відділу територіального Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, з аналогічними функціональними обов`язками та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за 1 місяць.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду з 26.04.2021 р. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.

Цією ж ухвалою відповідачу надано 15-тиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

20.04.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

20.04.2021 р. відповідачем подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження за участю уповноважених представників сторін у справі, в обґрунтування якого зазначено наступне. Дана справа не є справою незначної складності. У позовній заяві ОСОБА_1 ставить під сумнів наказ Державного бюро розслідувань від 20.10.2020 № 202 ДСК «Про затвердження змін до штатного розпису ТУ ДБР у м. Мелітополі», яким затверджено зміни до штатного розпису, що вводяться в дію з 01.03.2021, тобто документ, без якого діяльність ТУ ДБР у м. Мелітополі неможлива. Також, позивач намагається довести відсутність повноважень Директора ТУ ДБР у м. Мелітополі на виконання повноважень передбачених ст. 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» щодо призначення на посади та звільнення працівників ТУ ДБР у м. Мелітополі. Тобто, поряд із оскарженням рішення про його звільнення позивача ставить під сумнів повноваження Директора ТУ ДБР у м. Мелітополі, а також правомірність зміни структури Державного бюро розслідувань та ТУ ДБР у м. Мелітополі. З огляду на викладене, з врахуванням обґрунтувань позовної заяви, справа № 160/4765/21 має вагоме значення для Держаного бюро розслідувань та ТУ ДБР у м. Мелітополі, оскільки судове рішення у ній може вплинути на стабільність діяльності ДБР. Крім того, слід врахувати, що позивач займав посаду заступника начальника Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) ТУ ДБР у м. Мелітополі, тобто посаду, яка належала до посад державної служби категорії «Б», був службовою особою ДБР, яка у розумінні Закону України «Про запобігання корупції» займала відповідальне та особливо відповідальне становище, що відповідно до статті 317 КАС України є підставою для переходу до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України цей кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (далі КАС України).

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Частинами 1-3 ст. 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

При цьому, частиною 4 ст. 12 КАС України чітко визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 4 цієї статті за правилами спрощеного позовного провадження НЕ можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, цим Кодексом визначено виключні категорії спорів, які не можуть бути розглянуті адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування клопотання представником відповідача зазначено, що дана справа не є справою незначної складності, позивачем оскаржуються рішення, що мають вагоме значення для Держаного бюро розслідувань та ТУ ДБР у м. Мелітополі. Крім того, посада, яку займав позивач до звільнення, була віднесена до посад державної служби категорії «Б», він є службовою особою ДБР, яка у розумінні Закону України «Про запобігання корупції» займала відповідальне та особливо відповідальне становище, що відповідно підставою для переходу до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

При цьому, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що посада, яку займав позивач до звільнення, була віднесена до посад державної служби категорії «Б».

Суд зазначає, що законодавець чітко визначив, що за правилами спрощеного позовного провадження може розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, перелічених у ч.4 ст. 12 КАС України та ч. 4 ст. 257 КАС України.

При цьому, спрощене позовне провадження передбачено законодавцем для розгляду справ як незначної складності, перелік яких визначений ч.6 ст. 12 КАС України, так інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Предмет спору у даній справі не віднесений до категорій, перелічених у ч. 4 ст. 12 КАС України та ч. 4 ст. 257 КАС України.

Водночас, спрощене позовне провадження передбачено законодавцем для розгляду, в тому числі справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Крім того, законодавець не пов`язує законність та обґрунтованість судового рішення з викликом сторін у судове засідання.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та вважає за можливе продовжити розгляд справи №160/4765/21 у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Керуючись ст. ст. 9, 12, 257, 262, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена окремо, але заперечення проти неї можуть бути включені до скарги на судове рішення, ухвалене за результатами розгляду даної справи.

Суддя О.С. Рябчук