Справа № 149/248/21
Суддя: Павлюк О. О.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/248/21
Провадження №2-а/149/3/21
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.04.2021 р. м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павлюк О. О.

з участю секретаря Лисої В. В.

позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Матяша Д. Ю.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Даценка Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Даценка Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою серії БАА № 866421 від 22.01.2021 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що він 22.01.2021 о 19:20 год. по вул. Столярчука в м. Хмільник Вінницької області керував транспортним засобом Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_1 у якого не горіла права фара в режимі ближнього світла в темну пору доби, крім того, він не увімкнув лівий покажчик повороту при зміні напрямку руху, а також не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів. Проте, позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки вважає, що відповідачем не було з`ясовано обставин, що мають значення для розгляду справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є незаконним.Враховуючи викладені обставини, позивач просить скасувати оскаржувану постанову, а справу закрити.

Ухвалою суду від 10.02.2021 у даній справі відкрито загальне позовне провадження. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 10.03.2021 до участі у справі за клопотанням представника позивача залучено в якості співвідповідача інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Даценка Володимира Володимировича.

26.03.2021 у справі проведено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач - інспектор СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Даценко В. В. заперечив позовні вимоги та просив відмовити в задоволенні поову.

Представник відповідача - ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Завданням адміністративного судочинства згідно зі статтею 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

З оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 22.01.2021 о 19:20 год. по вул. Столярчука в м. Хмільник Вінницької області керував транспортним засобом Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_1 у якого не горіла права фара в режимі ближнього світла в темну пору доби, крім того, він не увімкнув лівий покажчик повороту при зміні напрямку руху, а також не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з приписами п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У темну пору доби на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла (п. 19.1 ПДР). Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу (п. 31.4.3 ПДР).

Водій повинен згідно з вимогами п. 9.2 ПДР подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

На ухвалу суду відповідач Даценко В. В. надав відеозапис, на якому зафіксовані обставини, які стали підставою для ухвалення оскаржуваної постанови. В судовому засіданні сторони підтвердили, що на відеозаписі зафіксовані обставини, за наслідками яких винесено оскаржувану постанову.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, встановлено, що ОСОБА_1 за обставин правопорушення після зупинення працівниками поліції не заперечував факт несправності зовнішніх освітлювальних приладів транспортного засобу, яким керував, запевнивши, що йому відомо про технічні несправності, і він уже звернувся до електрика з метою їх усунення. На відеозаписі зафіксовано, що при увімкненні фар в режимі ближнього світла освітлення зліва більш інтенсивне, ніж з правого боку, де, як зазначено в постанові про адміністративне правопорушення, і була несправна фара. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 за обставин правопорушення не заперечував, що не увімкнув покажчик повороту, пояснивши працівникам поліції, що відволікся. На відеозаписі також зафіксовано, що позивач не надав для перевірки поліс ОСЦПВ, посилаючись на те, що зазначена інформація може бути перевірена працівниками поліції за власними базами даних.

Таким чином, обставини, зазначені в оскаржуваній постанові, які стали підставою для накладення адміністратвиного стягнення, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим суд зазначає, що частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів перебачена ч. 1 ст. 126 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Чинним законодавством передбачена можливість одночасного розгляду одним і тим же органом (посадовою особою) справ щодо кількох адміністративних правопорушень, вчинених однією особою. Однак, суд позбавлений можливості перевірити, чи застосовувалась вказана норма при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови, оскільки таких відомостей матеріали справи не містять.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП, органи Національної поліції виносять постанову (ч. 1 ст. 283 КпАП). Відповідно до частини 1 ст.284 КупАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у ст. 222 КпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених ст. 284 КпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, постанова скасуванню та направленню на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Керуючись ст.ст. 122, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №866421, винесену 22.01.2021 року інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Даценком Володимиром Володимировичем відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу, і надіслати справу на новий розгляд інспектору СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, м. Вінниця, вул. Театральна, 10, 21050, .

Відповідач: інспектор СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Даценко Володимир Володимирович, м. Хмільник Вінницької області, вул. Небесної Сотні, 47, 22000.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2021 року.

Суддя Павлюк О. О.