Справа № 740/2351/21
Суддя: Ковальова Т. Г.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/2351/21
Провадження № 2-а/740/15/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 квітня 2021 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про скасування протоколу та постанови про адміністративне правопорушення,

встановила:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить скасувати протокол про адміністративне правопорушення від 15.04.2 та постанову про накладення адміністративного стягнення від 15.04.2021 серії ГАБ №404522.

Відповідно до вимог ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви в тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 вказаного Кодексу.

Вивчивши матеріали адміністративного позову та додані до нього додатки, суд вважає за необхідне даний позов залишити без рухуз наступних підстав.

Згідно ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення наведеного позивач не підтвердив в позовній заяві те, що ним не подано іншого позову (позовів) до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; не подав до заяви оригінал протоколу та постанови (примірникі вручені позивачу), що оскаржується та не додав копії вказаних документів для відповідача.

Крім того, пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється у публічно-правових спорах, зокрема на спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить скасувати протокол про адміністративне правопорушення від 15.04.2. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов`язків позивача, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не можуть бути предметом оскарження, оскільки не підпадають під положення статті 19 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних

справ.

У відповідності до ч.3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч вказаним положенням КАС України позивачем при зверненні до суду зазначені вимоги дотримані не були.

Так, позивач у позовній заяві посилається на статтю 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Згідно положень ст. 3,5 Закону «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

А тому, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» при поданні вказаного позову необхідно сплатити судовий збір.

Така позиція суду співпадає з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, згідно якої Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. В контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно сплати судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.160,161, 169, 248, 256 КАС України, суддя

постановила:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про скасування протоколу та постанови про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків протягом 5 днів з моменту отримання ухвали суду та роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали суду надіслати позивачу для виконання.

Відповідно до ч.2 ст.256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст.294 КАС України оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ковальова