Справа № 180/138/21(2-а/180/2/21)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 180/138/21 провадження №2-а/180/2/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Дениса Сергійовича

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року (суддя Хомченко С.І.) у справі №180/138/21 (провадження №2-а/180/2/21) за позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Дениса Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №272897055 від 04.09.2020р., якою на підставі ч.1 ст.122 КУпАП застосовано штраф у розмірі 255,0грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, суть якого полягає у порушенні правил зупинки. Транспортний засіб, відносно якого зафіксовано вказане порушення, позивач продав ще у 2012 році, що підтверджується довіреністю від 21.08.2012р. У день складення оскаржуваної постанови позивач перебував на робочому місці в іншому місті, що підтверджується відповідною довідкою працедавця. З цих підстав просив позов задовольнити.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Доводи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до того, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор з питань контролю за паркуванням діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт порушення ПДР, обґрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до

адміністративної відповідальності. Відносно висновків суду першої інстанції про те, що інспектором не було доведено факт вчинення правопорушення належними та допустимими доказами, заявник апеляційної скарги вказує на те, що ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з пропозицією надати заперечення на позов, відповідачем отримано лише 12.02.2021р., а строк для надання заперечень та доказів встановлений судом до 15.02.2021р. Відповідач вказує на те, що у вказаний строк він об`єктивно не міг подати такі докази суду, у зв`язку з чим додає їх до апеляційної скарги. Відносно висновків суду першої інстанції про те, що позивач не скоював вказане адміністративне правопорушення, оскільки ним фактично був проданий транспортний засіб ще у 2012 році, відповідач вказує на те, що за даними Єдиного державного реєстру транспортний засіб зареєстрований за позивачем, а тому відповідачем правомірно визначено позивача як відповідальну особу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без задоволення з огляду на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 04.09.2020р. Головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Д.С. винесено постанову серії РАП №272897055, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУ, у вигляді штрафу у розмірі 255,0грн., за порушення вимог підпункту пункту 3.34 розділу 33 ПДР.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності став встановлений факт здійснення транспортним засобом ВАЗ 2108 р.н НОМЕР_1 , власником якого є позивач, зупинки в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Вказана постанова оскаржена позивачем у судовому порядку.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Щодо суті порушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з розділом 33 ПДР України «Дорожні знаки» - знак 3.34 "Зупинку заборонено" - забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Порушення вимог дорожніх знаків є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

У свою чергу, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У примітці до ст..14-2 КУпАП зазначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Отже, належним чином оформлені матеріали фото/відео фіксації є допустимим доказом порушень правил зупинки транспортним засобом.

У спірному випадку відповідачем надано фотоматеріали, з яких неможливо однозначно встановити те, що транспортний засіб - ВАЗ 2108 р.н НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено". Оскільки, по-перше: з наданих фотоматеріалів не вбачається місце розташування транспортного засобу - ВАЗ 2108 р.н НОМЕР_1 по відношенню до вказаного дорожнього знаку; по-друге: з наданих фотоматеріалів не можливо встановити і саму зону дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено".

Таким чином, надані відповідачем докази не підтверджують порушення транспортним засобом ВАЗ 2108 р.н НОМЕР_1 правил зупинки.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не може погодитися з аргументами відповідача про правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

При цьому, судом апеляційної інстанції, за умови недоведеності самого факту правопорушення, не надається оцінка аргументам відповідача щодо відповідальної особи за вказане правопорушення.

З цих підстав суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Дениса Сергійовича залишити без задоволення, а рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року у справі №180/138/21 (провадження №2-а/180/2/21) без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.04.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк