Справа № 420/10893/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/10893/20
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ) здійснити перерахунок його пенсії з включенням до розрахунку пенсії винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, визначених наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 березня 2016 року №188, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 березня 2016 року за № 488/28618 (архівні відомості з січня 2018 року по грудень 2018 року, з січня 2019 року по грудень 2019 року, з січня 2020 року по грудень 2020 року, в колонці «Види оплати» рядок «АТО/ООС») пункт «АТО/ООС» архівних відомостей військової частини № НОМЕР_1 та пункту «індексація».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року адміністративний позов було залишено без задоволення.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та задовольнити позов повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.

Судом першої інстанції було встановлено, що ГУПФУ з 16 липня 2020 року призначило пенсію позивачу за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, до складу якого враховано: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50%, надбавка за кваліфікацію 7%, надбавка за специфічні умови проходження служби 50%, премія 50%.

Вказана пенсія позивачу призначена на підставі відомостей грошового атестату, що складений ВЧ НОМЕР_1 та довідки №341 від 17 липня 2020 року.

Згідно архівних відомостей військової частини НОМЕР_1 за січень-грудень 2018 року, січень-грудень 2019 року, січень-грудень 2020 року позивачу виплачувалася винагорода АТО-ООС та індексація.

28 вересня 2020 року позивач звернувся до ГУПФУ з проханням провести перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначена пенсія, зазначених винагороди та індексації.

Листом від 12 жовтня 2020 року № 9499-9291-/С-02/8-1500/20 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача, зазначивши, що пенсія йому призначена з урахуванням грошового атестата від 17 липня 2020 року та довідки № 341 від 17 липня 2020 року. Інші додаткові види грошового забезпечення у довідці не зазначені.

Відмова в проведенні перерахунку і стала підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Також було зазначено, що у спірний період індексація грошового забезпечення позивачу щомісячно не виплачувалася, у зв`язку із чим вказана виплата не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України лише в частині з огляду на таке.

Стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що після 01 січня 2011 року пенсія особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб обчислюється виходячи з сум грошового забезпечення, до якого на підставі статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався єдиний соціальний внесок.

Так, виплата винагороди за участь в антитерористичній операції та її розмір встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (далі - постанова КМУ № 24), відповідно до пункту 1 якої така винагорода виплачується в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

На виконання пункту 4 постанови КМУ №24, Міністерством оборони України видано наказ від 02 лютого 2015 року №49, яким затверджено "Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду" (далі Порядок № 49).

Відповідно до пункту 4 Порядку №49 виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) - наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Розділом ІІ Порядку №49 визначено механізм та умови виплати винагороди військовослужбовцям (крім резервістів) за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду.

Так, військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що спірна виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції, так і від виконаних завдань, а тому, оскільки вказана винагорода за участь в антитерористичній операції не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» така виплата не враховується при розрахунку пенсії.

Разом з тим, з приводу вимог про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації колегія суддів зазначає, що з огляду на надані позивачем архівні відомості військової частини НОМЕР_1 , у період січень 2018 року - липень 2020 року позивачу виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Статтею 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з статтею 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою частиною сум для розрахунку пенсії військовослужбовцям.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, відтак вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 638/9697/17 та від 15 квітня 2019 року у справі № 522/9659/16-а.

Враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що досліджувані позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню лише в частині щодо врахування індексації грошового забезпечення при перерахунку пенсії.

У зв`язку з частковим задоволення позову, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на сплату судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 1051,00 грн., тобто 50% від загальної суми сплаченого судового збору.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції частково неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального права в частині, що призвело до частково неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з включенням до розрахунку пенсії індексації грошового забезпечення за період з січня 2018 року по грудень 2018 року, з січня 2019 року по грудень 2019 року, з січня 2020 року по грудень 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській (Україна, 65107, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛ. КАНАТНА, будинок 83, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна), 00 грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.