Справа № 461/3933/17
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа №461/3933/17

адміністративне провадження №К/9901/16915/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Львівської митниці ДФС на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Сапіги В.П., суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.),

У С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до Галицького районного суду м.Львова з позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0899/20900/17 від 22.05.2017 року за якою притягнуто до адміністративної відповідальності по статті 485 МК України.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 300% несплаченої суми митних платежів, на суму 1183068,99 грн. Відповідно до Постанови, 28.10.2016 року до Львівської митниці ДФС надійшла доповідна записка В.о. директора Департаменту боротьби з митними правопорушеннями Д.О. Горячова вх. митниці № 30672/8/13-70-20, згідно якої Департаментом боротьби з митними правопорушеннями проведено аналіз митних оформлень протягом 2015 - 2016 років вантажних транспортних засобів марки «Mercedes - Benz» моделі «Sprinter». За результатами аналізу встановлено численні випадки декларування календарного року виготовлення транспортного засобу, який перевищує фактичну дату їх виготовлення. За інформацією, наданою Департаментом боротьби з митними правопорушеннями щодо транспортних засобів, які в зоні діяльності Львівської митниці ДФС було розмитненого з порушенням митного законодавства, серед таких є автомобілі, які згідно з митних декларацій та інших товаросупровідних документів виготовлено - 2011 року, а саме:

ІМ 40 ДЕ 209150000/2016/000546 від 09.02.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», VIN № НОМЕР_1 ;

M 40 ДЕ 209150000/2016/000677 від 15.02.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI», VIN № НОМЕР_2 ;

IM 40 ДЕ 209150000/2016/001690 від 24.03.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN № НОМЕР_3 ;

IM 40 ДЕ 209000020/2016/000439 від 12.04.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», VIN № НОМЕР_4 ;

IM 40 ДЕ 0/2016/000726 від 22.04.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 », VIN № НОМЕР_5 ;

!M 40 ДЕ 0/2016/000767 від 25/04/2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319», VIN № НОМЕР_6 ..

3. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

4. Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 невірно зазначив дату виробництва транспортних засобів, що призвело до зменшення митних платежів, з урахуванням різниці вже сплачених фірмою ТзОВ «Автохол» митних платежів станом на їх дати розмитнення становить 394356,33 грн.

5. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2017 скасовано постанову Галицького районного суду м.Львова від 08 серпня 2017 у справі № 461/3933/17 та прийнято нову постанову, якою задоволено позовні вимог.

5.1. Визнано протиправною та скасовано постанову виконуючого обов`язки начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил №0899/20900/17 від 22.05.2017 року за якою ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного проступку передбаченого статтею 485 МК України.

6. Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції, дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, прийшов до висновку, що під час оформлення транспортних засобів позивач визначаючи рік випуску транспортних засобів діяв добросовісно, без умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованого транспортного засобу та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем автомобілів, що які ніким не скасовані чи визнані недійсними, що безумовно свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «Автохол», прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

6. Не погоджуючись постановою суду апеляційної інстанції, митний орган звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції, зазначаючи, що позивач зазначаючи дату виробництва транспортних засобів 2011 рік, увів в оману митний орган, що призвело до зменшення митних платежів, з урахуванням різниці вже сплачених фірмою ТзОВ «Автохол» митних платежів станом на їх дати розмитнення становить 394356,33 грн., оскільки на запит Львівської митниці ДФС до офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області, отримано відповідь, згідно якої вищевказані автомобілі 2010 року випуску.

6.1. Крім того, відповідач зауважує, що твердження суду апеляційної інстанції, що оскаржувана постанова винесена митницею з порушенням шестимісячного строку притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

8. Позивач у письмових запереченнях (відзиві) на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, уважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції, які він просив залишити без змін, - обґрунтованим та законним.

9. У подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

10. Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить до наступного висновку.

11. Судами встановлено, що 28 жовтня 2016 року доповідною запискою вх. № 30672/8/13-70-20 в.о.директора Департаменту боротьби з митними правопорушеннями повідомив Львівську митницю ДФС по те, що Департаментом боротьби з митними правопорушеннями проведено аналіз митних оформлень протягом 2015 2016 років вантажних транспортних засобів марки Mercedes-Benz моделі Sprinter. За інформацією, наданою Департаментом боротьби з митними правопорушеннями щодо транспортних засобів, які в зоні діяльності Львівської митниці ДФС було розмитнено з порушенням митного законодавства, серед таких є автомобілі які виготовлені саме в 2010 році, а згідно з митних декларацій та інших товаросупровідних документів виготовлено - 2011 року, а саме: ІМ 40 ДЕ 209150000/2016/000546 від 09.02.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», VIN № НОМЕР_1 ; ІM 40 ДЕ 209150000/2016/000677 від 15.02.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI», VIN № НОМЕР_2 ; IM 40 ДЕ 209150000/2016/001690 від 24.03.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», VIN № НОМЕР_3 ; IM 40 ДЕ 209000020/2016/000439 від 12.04.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», VIN № НОМЕР_4 ; IM 40 ДЕ 0/2016/000726 від 22.04.2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 », VIN № НОМЕР_5 ; ІM 40 ДЕ 0/2016/000767 від 25/04/2016 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319», VIN № НОМЕР_6 .

12. Відповідно до 8, 9 граф наведених електронних митних декларації одержувач та особою, відповідною за фінансове врегулювання за даними транспортними засобами, є фірма ТзОВ «Автохол», керівником якої згідно контракту від 04.01.2016 року №04/16 та угоди від 04.01.2016 року №2 на поставку вказаних автомобілів є ОСОБА_1 , а загальна сума сплачених митних платежів за вказаними деклараціями становить 317495,60 грн.

13. На запит Львівської митниці ДФС до офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області, отримано відповідь, згідно з якою наведені автомобілі виготовлені та перша їх реєстрація відбулась в 2010 році.

14. Відповідно до службової записки УАМП Львівської митниці ДФС від 02.12.2016 року №2218/13-70-19/46-ЕП сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України вказаних автомобілів із відповідними датами виробництва, з урахуванням різниці вже сплачених фірмою ТзОВ «Автохол» митних платежів станом на їх дати розмитнення становить 394356,33 грн.

15. Постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням Скоромним Я.І. від 22 травня 2017 року, у справі №0899/20900/17 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суму митних платежів, на суму 1183068,99 грн.

16. Не погодившись з указаною постановою митного органу, позивач звернувся до суду, вважаючи постанову митного органу протиправними та необґрунтованими.

17. Ураховуючи положення п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.

18. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до частини першої статті 341 КАС України, виходить з наступного.

19. Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

20. У частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Відповідно до статті 54 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення.

22. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

23. Статтею 352 МК України визначено перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами органів доходів і зборів для підготовки висновків за результатами перевірок, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

24. Суд зазначає, що з метою здійснення митного контролю органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати інформацію, щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України. Для підготовки висновків можуть бути використані матеріали, отримані від суб`єктів зовнішньоекономічної на запит органу доходів і зборів в порядку статті 334 МК України.

25. Отже, аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

26. Відповідно до положень статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

27. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

28. Декларантом при заявлені митної вартості транспортних засобів було надано митним органам, зокрема зовнішньоекономічний контракт; комерційні інвойси; міжнародні товаро-транспортні накладні; акти прийому передачі транспортних засобів; специфікації за якими рік випуску автомобілів визначено саме 2011 роком.

29. Порядок переміщення транспортного засобу через митний контроль урегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 № 1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 № 229).

30. Так, відповідно до п.7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 17.11.2005 року № 1118 (в редакції наказу від 17.03.2008 року № 229), власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає серед інших документів оригінали та ксерокопії паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

31. Відповідно до п. 8 Правил №1118, визначення року виготовлення ТЗ здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ.

32. У разі визначення року виготовлення ТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробники ТЗ зазначають в ідентифікаційному номері або календарний, або модельний рік виготовлення ТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року.

33. Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

34. Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків).

35. Більшість виробників ТЗ зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники ТЗ, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера ТЗ. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер ТЗ, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається.

36. За рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік).

37. Якщо в ідентифікаційному номері нового ТЗ не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то такою датою вважається дата виготовлення, зазначена в технічних документах виробника ТЗ.

38. Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні, визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ.

39. Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

40. У разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ.

41. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року.

42. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері.

43. У разі неможливості визначення року виготовлення ТЗ за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на ТЗ.

44. Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

45. Судом апеляційної інстанції було встановлено, що документи які було додано декларантом до митних декларацій стверджують, що рік випуску транспортних засобів визначено саме 2011.

46. Крім того, у позивача на момент подання декларації інших даних стосовно дати випуску транспортних засобів не було.

47. Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає умисну форму вини (особа має усвідомлювати протиправний характер своїх дій), однак вина позивача, який не підписував зовнішньоекономічного контракту та не подавав документи для митного оформлення, у цій справі не доведена.

48. Позивача у справі притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення статті 485 Митного кодексу України, а саме за заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, а також надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості (зовнішньоекономічного договору та інвойсу).

49. Суд апеляційної інстанції встановив, що у цій справі митним органом не доведена і об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення, оскільки матеріалами справи підтверджено.

50. Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що під час оформлення транспортних засобів позивач визначаючи рік випуску транспортних засобів діяв без умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованого транспортного засобу та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем автомобілів, які ніким не скасовані чи визнані недійсними, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «Автохол», умислу на вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

51. Доводи касаційної скарги не спростовують мотивів, покладених судом в основу оскаржуваного рішення, й не свідчать про неправильне застосування ними норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених судами обставин справи, що, в свою чергу, не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

52. Відповідно до частин першої та четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

53. Посилання митного органу в касаційній скарзі на безпідставність висновку суду апеляційної інстанції щодо порушення строку притягнення до адміністративної відповідальності, в цьому випадку не впливає на правильність прийнятого судового рішення, оскільки під час його ухвалення була надана оцінка наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

54. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

55. Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року у цій справі залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко