Справа № 160/16783/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року позов приватного підприємства «КОП І Н» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та скаржнику надано строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, а саме надання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги із зазначенням у ній дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується із наданням доказів що її підтверджують, за наявності та документу, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі 3153 грн.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2021 року скаржник отримав 01 квітня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

08 квітня 2021 року скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Проте, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання, враховуючи наступне.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній з 15.12.2017 року) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, подане скаржником клопотання не містить підстав передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведених норм вбачається, що підставою для зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат є майновий стан скаржника.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати, оскільки Держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов`язання щодо його сплати при зверненні до суду суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що скаржником не усунуто недолік апеляційної скарги в частині зазначення у ній дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується із наданням доказів що її підтверджують, за наявності.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 28.01.2021 року прийнятої у справі №260/1888/20 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі, а тому згідно з пп. 15.15 Перехідних положень КАСУ, суд вручає судові рішення в паперовій формі.

Таким чином, зазначення скаржником про те, що з текстом оскаржуваного рішення відповідач ознайомився з сайту Єдиного Державного реєстру судових рішень на якому це рішення було оприлюднено 15.02.2021 року не свідчить про виконання скаржником вимог пункту 8 частини 2 статті 296 КАС України, оскільки дата ознайомлення його з таким рішенням суду не є аналогічним поняттю «дати його отримання», яке, в свою чергу, визначається згідно з положеннями частиною 6 статті 251 КАС України.

Суд апеляційної інстанції враховує, що скаржник, як учасник справи не був позбавлений можливості отримати копію оскаржуваної рішення у суді першої інстанції та після його отримання звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Натомість таке звернення з апеляційною скаргою відбулося без отримання скаржником копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №160/16783/20.

У зв`язку з чим, апеляційну скаргу і було залишено без руху та надано строк для її усунення, а саме надання апеляційної скарги із зазначенням дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується із наданням доказів що це підтверджують, за наявності.

Відповідно до пункту 15.14 Перехідних положень КАС України скаржник не був позбавлений права звернутися до суду у якому перебуває справа з відповідною заявою для отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у разі неотримання її копії.

Проте, скаржником таких дій вчинено не було, що свідчить про пасивну поведінку особи, яка звертається до суду з апеляційною скаргою, яка виразилася у нехтуванні наданого судом часу для усунення недоліку апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року ухваленому по справі "Смірнова проти України" зробив висновок, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain № 11681/85).

Обставини свідомого неусунення скаржником недоліку апеляційної скарги щодо зазначення дати отримання ним копії повного судового рішення, що ним оскаржується, є порушенням останнім ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в подальшому призводить до перепонів для руху справи у зв`язку з доповненням чи зміною апеляційної скарги, відповідно до положень статті 303 КАС України, після отримання повного тексту судового рішення, отримання якого відбудеться після відкриття апеляційного провадження у справі, що суперечить суті апеляційного оскарження.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що у справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: …Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду….

Тобто, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, при цьому прийняття до розгляду апеляційної скарги складеної без отримання копії судового рішення, яке оскаржується фактично свідчать про бажання особи домогтися нового розгляду справи, а не перегляду рішення суду першої інстанції, у зв`язку з наявністю передбачених законом підстав.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та у разі не усунення зазначених судом недоліків повертає її.

З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі суду від 29 березня 2020 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 169, 298 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №160/16783/20.

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №160/16783/20 повернути.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 26 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко