Справа № 240/17473/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17473/20

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

27 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 80% сум грошового забезпечення в період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2015 року; зобов`язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у довідці від 09.06.2012 року №85/9741 УМВС України в Житомирській області, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення в період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2015 року основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 90% до 80 % сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2012 по 31.12.2015 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці № 85/9741 від 09.06.2012 УМВС України в Житомирській області. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та залишити позовну заяву без розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що в постанові №355 Кабінет Міністрів України не приймав рішень щодо зміни розміру грошового забезпечення, тому основний розмір пенсії позивача не перераховувався, відсоток основної пенсії не змінювався. Натомість відповідно до постановки №355 ОСОБА_1 обчислено підвищення до пенсії з 01.04.2012. При цьому позивач безпідставно ототожнює підвищення до пенсії з перерахунком розміру призначеної пенсії. Крім того, відповідач стверджує, що ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує з 2005 року пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 90% грошового забезпечення (а.с.7-8).

При ознайомленні з пенсійною справою позивачем було встановлено, що з квітня 2012 року по грудень 2015 року йому виплачувалася пенсія у розмірі не 90%, а 80% грошового забезпечення, визначеного в довідці УМВС України у Житомирській області № 85/9741 від 05.06.2012 (а.с.9), у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача.

Листом № 16815-16674/Д-02/8-0600/20 від 25.09.2020 (а.с. 10-11) Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про те, що на підставі постанови КМУ від 23.04.2 №355 нараховано підвищення до пенсії, яку отримував позивач. У зв`язку з цим розмір пенсії позивача склав 7200,05 грн, що дорівнює 80% від розміру грошового забезпечення станом на 01.04.2012, зазначеного в довідці МВС. Підстави для обчислення пенсії із розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач необґрунтовано зменшив позивачу розмір пенсії з 90% до 80% грошового забезпечення у період з квітня 2012 року по грудень 2015 року.

Відмовляючи в задоволенні позову в іншій частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області Закону України № 2050-ІІІ при проведенні позивачу перерахунку та виплати пенсії за період з 01.04.2012 по 31.12.2015, а тому вказана вимога є передчасною.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі -Закон №2262-ХІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям є зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин грошове забезпечення військовослужбовців обчислювалися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008.

08.05.2012 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 23 квітня 2012 р. № 355 (далі - Постанова №355).

П.1 Постанови №355 установлено з 1 липня 2012 р. підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23 відсотків та з 1 січня 2013 р. до 35 відсотків.

При цьому розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 12, ст. 301), та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2007 р., № 86, ст. 3148; 2010 р., № 9, ст. 454), за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначає про те, що в матеріалах пенсійної справи міститься довідка УМВС України Житомирській області від 09.06.2012 №85/9741 (а.с.9), на підставі якої йому проведено перерахунок пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення.

Водночас, згідно з п.2 Постанови №355 доручено Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній пенітенціарній службі, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2007 р., № 86, ст. 3148; 2010 р., № 9, ст. 454), станом на 1 квітня 2012 р. у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (Офіційний вісник України, 2008 р., № 12, ст. 301).

Таким чином, оскільки абз.2 п.1 Постанови №355 містить застереження про те, що розміри пенсій з підвищенням, перераховані на підставі цієї постанови, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені з грошового забезпечення, встановленого постановою №1294 за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року, довідка УМВС України Житомирській області від 09.06.2012 №85/9741 (а.с.9) видана для обчислення максимального розміру підвищення, а не перерахунку основного розміру пенсії позивача на підставі ч.3 ст.63 Закону №2262-ХІІ.

З урахуванням наведеного, в Постанові №355 Кабінет Міністрів України не приймав рішень щодо зміни розміру складових грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, тому підстави для перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.04.2012 з урахуванням складових грошового забезпечення, вказаних в довідці УМВС України Житомирській області від 09.06.2012 №85/9741 (а.с.9), відсутні.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що основний розмір пенсії позивача у період з квітня 2012 року по грудень 2015 року повинен складати 90% від суми грошового забезпечення, вказаного в довідці УМВС України Житомирській області від 09.06.2012 №85/9741, є необґрунтованим.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що основний розмір пенсії позивача з 01.07.2012 обчислений з 90% грошового забезпечення, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Відповідно до висновку про призначення пенсії за вислугу років (а.с.8) з 2005 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі п."а" ч.1 ст.13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Отже, під час проведення перерахунку основний розмір пенсії позивача підлягає обчисленню у розмірі 90% грошового забезпечення.

Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії (а.с.7) на підставі Постанови №355 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.07.2012 року: основний розмір пенсії 90% грошового забезпечення (вислуга 32 роки) - 7045,22 грн; підвищення за постановою №355 з урахуванням максимального розміру - 153,83 грн; всього призначено - 7200,05 грн.

Ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ в редакції, чинній станом на 01.04.2012, передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Згідно з довідкою УМВС України Житомирській області від 09.06.2012 №85/9741 (а.с.9) станом на 01.04.2012 розмір грошового забезпечення за відповідною посадою складає 9000,06 грн.

Отже, з урахуванням абз.2 п.1 Постанови №355 максимальний розмір пенсії ОСОБА_2 разом з підвищенням не може перевищувати розміру пенсії, обчисленої за законодавством, чинним станом на 01.04.2012, тобто 80% від грошового забезпечення за відповідною посадою, а саме: 7200,05 грн.

Таким чином, згідно з наявними в матеріалах справи письмовими доказами, основний розмір пенсії позивача з 01.07.2012 року обчислено у розмірі 90% грошового забезпечення і складає 7045,22 грн, розмір пенсії з підвищенням з урахуванням максимального розміру - 7200,05 грн.

Відповідно до довідки від 31.08.2020 №1405 у період з липня 2012 року по січень 2015 року позивачу виплачувалася пенсія у розмірі 7200,05 грн.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.07.2012 на підставі Постанови №355 та з урахуванням довідки УМВС України Житомирській області від 09.06.2012 №85/9741, відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Водночас, доводи ОСОБА_1 про те, що відповідач протиправно зменшив розмір його пенсії з 90% до 80% сум грошового забезпечення в період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2015 року, не знайшли свого підтвердження, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону №2262-ХІІ в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом у даній справі, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а дійшла висновку про те, що визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

Разом з тим, питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, що передує вирішенню спору по суті (стаття 99 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, стаття 122 КАС), слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2015 року стосуються періоду, за який проводиться перерахунок пенсії, а не строку звернення до суду.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає про те, що про порушення своїх прав йому стало відомо 31.08.2020 після ознайомлення з матеріалами пенсійної справи, у зв`язку з чим звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в задоволенні якої відмовлено листом відповідача від 25.09.2020.

При цьому ОСОБА_1 подав позов у даній справі 06 жовтня 2020 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Водночас, відповідач не спростував вказані вище обставини та не надав доказів про те, що ОСОБА_1 мав можливість дізнатися про складові пенсії, зокрема, нарахування чи відсутність нарахування доплати до пенсії відповідно до ст.39 Закону № 796-ХІІ до отримання вказаного вище листа.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги в частині пропуску позивачкою строку звернення до суду є необґрунтованими, тому підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Отже, встановлені та перевірені обставини справи свідчать про те, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 квітня 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.