Справа № 200/3537/21
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р. Справа№200/3537/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної сотні, 23)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо невиплати з 5 листопада 2019 року ОСОБА_1 сум грошових компенсацій та пільг відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 769-XII та «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV, зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради поновити з 5 листопада 2019 року виплату ОСОБА_1 сум грошових компенсацій та пільг відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 769 -XII та «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV, у тому числі: 50-процентної знижки плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, грошової компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, грошової компенсації вартості путівки на санаторно-курортне лікування, річної грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля та сплатити суму недотриманих грошових компенсацій та пільг з урахуванням виплачених сум.

1 квітня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він має статус особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1), учасника з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1989 році на підставі посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» серія НОМЕР_2 від 15 квітня 1994 року, виданого Донецькою облдержадміністрацією, безстроково, та яке надає право користуватись пільгами встановленими відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 769-ХІІ від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 769-ХІІ). Рішенням Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зафіксованого в протоколі № 14 від 05 листопада 2019 року позивачу відмовлено у встановленому статусі «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорії 1) та видачі посвідчення, у зв`язку з чим, відповідачем з 05 листопада 2019 року припинено виплату позивачу щомісячної компенсації та пільгове забезпечення продуктами харчування, щорічної допомоги на оздоровлення, грошової компенсації, пільг на житлово-комунальні послуги та річної грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля.

Відповідачем на адресу суду надано відзив на адміністративний позов позивача, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що основними законодавчими актами, які регулюють питання встановлення (підтвердження) статусу та порядок надання пільг особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є Закон України від 28 лютого 1991 року №796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанова Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», якою затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян. Особисту справу позивача 25 вересня 2019 року управлінням, у межах своїх повноважень, передано до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для розгляду та прийняття рішення про встановлення (підтвердження) статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1. За підсумками засідання Регіональної комісії, яке відбулося 05 листопада 2019 року прийнято рішення про відмову у встановленні статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорія 1) та видами відповідного посвідчення у зв`язку з тим. що позивач відпрацював у зоні відчуження менше 30 календарних днів у 1989 році, а саме 3 дні, та визнано безпідставною видачу посвідчення. Посвідчення було вилученню. У зв`язку з визнанням недійсним посвідчення та відмовою у встановленні статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» з 01 грудня 2019 року відповідачем було припинено виплати позивачу щомісячну компенсацію за пільгове забезпечення продуктами харчування, і щорічної допомоги на оздоровлення, грошової компенсації, пільг на житлово-комунальні послуги. 27 січня 2021 року за підсумками засідання Регіональної комісії, прийнято рішення видати позивачу посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 ропі» (категорія 1) серії А. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 ропі» (категорія 1) серії А № 049474 від 27.01.2021 видане Донецькою державною обласною адміністрацією та на підставі даного посвідчення виплату позивачу поновлено. Також відповідачем зазначено, що чинним законодавством не передбачено здійснення перерахунку грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок ЧАЕС, щорічної допомоги на оздоровлення, пільг на сплату за житлово-комунальні послуги з 01 грудня 2019 по 31 січня 2021 рік, а також грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 2020 рік, так як посвідчення позивача з грудня 2019 року було не чинне та позивач не мав відповідного статусу.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, де зазначив, що доводи відповідача щодо обґрунтованості доводів невжиття ним заходів по відновленню виплати позивачу пільг та грошових компенсацій з моменту зупинення їх виплати не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , що виданий Краматорським МВ УМВД України в Донецькій області 18 серпня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 . Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році, про що свідчить серія А №052433 від 15 серпня 1994 року (до 05 листопада 2019 року) та посвідчення серії НОМЕР_5 від 27 січня 2021 року (з 27 січня 2021 року).

Рішенням Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зафіксованого в протоколі №14 від 05 листопада 2019 року позивачу відмовлено у встановленому статусі «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорії 1) та видачі посвідчення у зв`язку з тим, що позивач відпрацював у зоні відчуження менше 30 календарних днів у 1989 році, а саме 3 дні та визнано безпідставною видачу посвідчення серія НОМЕР_2 від 15 серпня 1994 року.

На підставі даного рішення з 1 грудня 2019 року відповідачем припинено виплату позивачу щомісячної компенсації та пільгове забезпечення продуктами харчування, щорічної допомоги на оздоровлення, грошової компенсації, пільг на житлово-комунальні послуги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року по справі № 200/4195/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Донецької обласної державної адміністрації (адреса: 84306, Донецька обл., м. Краматорськ, Олекси Тихого, буд. 6, ), Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (адреса: 84306, Донецька обл., м. Краматорськ, Олекси Тихого, буд. 6), третя особа Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації (адреса: 84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Румянцева, буд. 16, ) про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є постійно діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації, викладене у протоколі №14 від 05.11.2019 року, в частині відмови у встановленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнання безпідставною видачу посвідчення ОСОБА_1 , зобов`язано Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1) серії А синього кольору.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року апеляційні скарги Донецької обласної державної адміністрації на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року та додаткове рішення від 27 серпня 2020 року у справі № 200/4195/20-а залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року та додаткове рішення від 27 серпня 2020 року у справі № 200/4195/20-а залишено без змін.

З метою відновлення свого права на отримання пільг та компенсації позивач 5 лютого 2021 року звернувся до відповідача із заявою про відновлення виплати пільг та компенсацій визначених Законом України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ з 5 листопада 2019 року.

Листом від 22 лютого 2021 року № 29-01-14/1660 відповідач відмовив позивачу у відновлені виплати пільг та компенсацій передбачених Законом №769-ХІІ, зазначивши, що у зв`язку з визнанням недійсним посвідчення та відмовою у встановлені статусу «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» з 1 грудня 2019 року відповідачем припинено виплату щомісячної компенсації на пільгове забезпечення продуктами харчування, щорічної допомоги на оздоровлення, грошової компенсації, пільг на житлово-комунальні послуги. За підсумками засідання Регіональної комісії, яке відбулося 27 січня 2021 року прийняте нове рішення видати позивачу посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорії 1) серії А. Посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорії 1) серії НОМЕР_5 від 27 січня 2021 року, видане Донецькою державною обласною адміністрацією. Таким чином, відповідно до законодавства, з лютого 2021 року позивачу буде нараховуватись сума пільг на сплату за житлово-комунальні послуги. Також відповідачем зазначено, що здійснення перерахунку грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали в наслідок ЧАЄС, щорічної допомоги на оздоровлення, пільг на сплату житлово-комунальні послуги з 01 грудня 2019 року по 31 січня 2021 року, а також грошової компенсації за бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 2020 рік непередбачено чинним законодавством, так як посвідчення позивача з грудня 2019 року було не чинне та позивач не мав відповідного статусу.

Крім того, рішенням відповідача від 3 лютого 2021 року про призначення компенсації позивачу з 1 лютого 2021 року призначено компенсацію вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали в наслідок ЧАЄС.

Рішенням відповідача від 3 лютого 2021 року про призначення компенсації позивачу з 1 лютого 2021 року по 28 лютого 2021 року призначено компенсацію щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали в наслідок ЧАЄС.

Пунктом 4 статті 78 КАС України встановлено, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вже було встановлено вище, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі № 200/4195/20-а позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є постійно діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації, викладене у протоколі № 14 від 05.11.2019 року, в частині відмови у встановленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнання безпідставною видачу посвідчення ОСОБА_1 . Зобов`язано Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1) серії А синього кольору.

24 листопада 2020 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі № 200/4195/20-а набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року.

Так даними рішеннями було встановлено, що 25 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи про розгляд його особової справи щодо встановлення статусу особи «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» та видати посвідчення встановленого зразка, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категоріям громадян» категорії 1 серії А.

19 листопада 2019 року Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради супровідним листом за № 01-14/9581 повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з відмовою у встановленні статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорія 1) та видачі відповідного посвідчення з 01.12.2019 року припинено виплати відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до витягу з протоколу № 14 Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 5 листопада 2019 року вирішено відмовити у встановленні ОСОБА_1 статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорія 1) та видачі відповідного посвідчення у зв`язку з тим, що заявник відпрацював у зоні відчуження менше 30 календарних днів у 1989 році, а саме 3 дні та визнано безпідставною видачу посвідчення. Зазначено, що посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» від 11.07.2018 № 551 (далі - Постанова № 551) затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

При цьому, пунктом 3 Постанови №551 передбачено дозвіл до 01 січня 2019 року використовувати для видачі громадянам усіх категорій, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», раніше виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року № 501 «Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 21 серпня 2001 року № 1105 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51».

У пункті 7 зазначеної постанови зазначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям:

- забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них;

- утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення;

- провести до 1 січня 2020 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень: особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1); учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт; особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Судом встановлено, що 15 серпня 1994 році позивачу було видано посвідчення серії НОМЕР_2 (категорія 1), затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501 без обмеження строку дії, відповідно до якого визначено статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вказані докази є самостійною підставою для заміни (видачі) посвідчення відповідно до пункту 11 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою, тобто стосуються безпосередньо позивача.

Окрім того, позивачу вже було встановлено, статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, ні в судовому, ні в іншому порядку цього статусу не позбавлено.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що позивач мав всі юридичні підстави передбачені діючим законодавством на отримання посвідчення категорії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.

Відповідно до статі 10 Закону № 796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 15 Закону №796-ХІІ, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно статті 65 Закону № 796-ХІІ посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до статті 19 Закону №796-ХІІ, компенсації та пільги, встановлені розділом ІV, стосуються всіх громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до встановлених категорій.

Статтею 20 Закону №769-XII, визначено гарантовані державою компенсації та пільги які надаються особам віднесеним до категорії 1.

Зокрема, відповідно до статті 20 Закону України, позивач має право на:

- 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв`язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості)

- забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов`язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я

- грошової компенсації вартості путівки на санаторно-курортне лікування.

Та відповідно до статті 28 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV, позивач має право на отримання річної грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля.

Отже, суд зазначає, що до вилучення посвідчення за підсумками засідання Регіональної комісії, яке відбулося 5 листопада 2019 року, позивач користувався вищезазначеними компенсаціями та пільгами визначеними Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №769-ХІІ та Законом України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06 жовтня 2005 року №2961-IV, про що не заперечується відповідачем у наданій позивачу відповіді на заяву та відзиві.

Суд не приймає посилання відповідача викладені у листі, що чинним законодавством не передбачено здійснення перерахунку грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок ЧАЕС, щорічної допомоги на оздоровлення, пільг на сплату за житлово-комунальні послуги, а також грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, оскільки врегулювання порядку поновлення даних соціальних виплат жодним чином не повинно зачіпати інтереси позивача, та порушувати його право на отримання таких пільг. Крім того, відповідачем не заперечується право позивача на отримання даних пільг, припинення яких відбулось внаслідок рішення Регіональної комісії, яке вже було скасовано рішенням Донецького окружного адміністративного суду №200/4195/20-а, та яке, на підставі рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року набрало законної сили. Дане свідчить про те, що невиплата позичу пільг відбулася внаслідок протиправної бездіяльності відповідача.

Суд зазначає, що позивач просив суд, зокрема, зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради поновити з 5 листопада 2019 року виплату ОСОБА_1 сум грошових компенсацій та пільг відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 769 -XII та «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV, у тому числі: 50-процентної знижки плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, грошової компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, грошової компенсації вартості путівки на санаторно-курортне лікування, річної грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля та сплатити суму недотриманих грошових компенсацій та пільг, з урахуванням виплачених сум.

Проте, судом встановлено, що позивачу з лютого 2021 року здійснюється виплата, встановлених законом пільг, тому позовні вимоги в частині поновлення виплати пільг з 5 листопада 2019 року задоволенню не підлягають.

Крім того, як зазначає відповідач у відзиві, що за 2019 рік позивач отримав у повному обсязі грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, тому суд, доходить до висновку що повним та достатнім способом поновлення порушеного права позивача буде задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість сум грошових компенсацій та пільг відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 769 -XII та «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV весь період, починаючи з 5 листопада 2019 року, з урахуванням виплачених сум.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, суд доходить висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до норм пункту 10 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору як громадянин, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі не вирішується.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної сотні, 23) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо невиплати з 5 листопада 2019 року ОСОБА_1 сум грошових компенсацій та пільг відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 769-XII та «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної сотні, 23) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) заборгованість сум грошових компенсацій та пільг відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 769 -XII та «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV весь період, починаючи з 5 листопада 2019 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 28 квітня 2021 року. Повне судове рішення складено 28 квітня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар