Справа № 200/3190/21-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р. Справа№200/3190/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому просить:

- визнати дії відповідача протиправними в частині не зарахування до страхового та пільгового стажу періоди роботи позивача: з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року в ВП «Шахта «1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 11.03.2021 року про відмову в перерахунку та виплати пенсії позивачеві відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 09.03.2021 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи позивача: з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року в ВП «Шахта «1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»;

- визнати, що пільговий стаж позивача на підземних роботах становить 15 років;

- визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви позивача від 09.03.2021 року про перерахунок та виплату пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 09.03.2021 року.

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок та виплату пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві з 09.03.2021 року відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 березня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було винесено рішення від 09.03.2021 року яким відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю 15 років підземної роботи, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідач зазначив, що до пільгового стажу роботи не зараховано період з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.07.2018 року по 31.12.2020 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України та період з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року, оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період.

Позивач вважає відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи тим, що періоди роботи позивача на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродоівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 31.12.2020 року та з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року правомірно не зараховано до страхового та пільгового стажу через несплату щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску та заробітної плати (а.с.51-53).

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.26-31).

09 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою щодо призначення/перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши до заяви сканкопіїї документів: паспорт, ідентифікаційний номер; заяву від 09.03.2021 року по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; трудова книжка серії НОМЕР_3 від 13.06.1987р.; військовий квиток серії НОМЕР_4 від 13.08.1992р.; диплом серії НОМЕР_5 від 25.06.1992р.; пільгові довідки від 04.02.2021 року № 29 та від 08.09.2020 року № 92 (а.с.54-56).

За наслідками розгляду вказаної заяви позивача, Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення б/н від 11.03.2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с.13).

Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи позивача та, як наслідок, незарахування їх до пільгового стажу, відповідач зазначив наступне:

На підставі наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) за період з 01.01.1999 року по 31.11.2020 року встановлено, що на день звернення за перерахунком пенсії стаж на підземних роботах ОСОБА_1 складає 11 років 07 місяців 14 днів замість необхідних 15-ти років, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Наявність такого пільгового стажу обумовлена несплатою щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України за період роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.07.2018 року по 31.12.2020 року та відсутністю нарахування заробітної плати за період з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року підприємством ВП «Шахта «1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», що є порушенням вимог статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, відповідачем не зараховано до страхового та пільгового стажу періоди роботи позивача:

- з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2018 року по 31.12.2020 року - у зв`яку із несплатою щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України;

- з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року - у зв`язку із відсутністю нарахування заробітної плати.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_3 убачається, що з 15.02.2001 року по теперішній час позивач працює гірником підземним очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селиліввугілля» (а.с.32-40).

Довідкою ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 08.09.2020 року № 92 підтверджено, що позивач у період з 15.02.2007 року по 08.09.2020 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією, посадою гірник очисного забою підземного з повним робочим днем у шахті, що передбачена Списком № 1 розділу 1 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 (а.с.11).

Наказами ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 28.04.2005 року № 2/33-ОТ, від 23.04.2010 року № 2/44-ОТ, від 06.03.2014 року № 2/35-ОП та від 05.03.2019 року № 2/36-ОП затверджено, що професія «гірник очисного забою» відноситься до «Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких проведена атестація робочих місць» з умовами праці за Списком № 1» та підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.62-71).

Відповідно до індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1 за 2010 рік, 2018-2020 роки (Форма - ОК-5) у період з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2018 року по 31.12.2020 року сплата страхових внесків та єдиного соціального внеску роботодавцем не проводилася (а.с.19-22).

Відповідно до індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1 за 2021 рік (Форма - ОК-5) у період з 01.01.2021 року по 28.02.2021 рік заробітна плата не нараховувалася.

Згідно наявних в матеріалах справи копій розрахункових листів ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» убачається, що позивачу було нараховано заробітну плату за січень 2021 року у розмірі 24 629,91 грн та за лютий 2021 року у розмірі - 24 449,86 грн (а.с.41).

Суд звертає увагу, що в спірному рішенні відповідачем вказано незарахування до стажу роботи позивача спірних періодів: з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.07.2018 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року.

У відзиві на позов, відповідачем вказано на незарахування до стажу роботи позивача спірних періодів: з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року.

Позивач у позовних вимогах спірним періодом незарахування стажу роботи вказує: з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що сплата страхових внесків не відбувалася у період: з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.07.2018 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року, суд розглядає саме вказаний період як спірний.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується, зокрема, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

На час виникнення спірних правовідносин Закон № 1058 діяв у редакції від 01 січня 2019 року.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Перерахунок пенсій регламентує стаття 42 Закону № 1058.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону № 1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Закон України від 02 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Сфера застосування Закону № 345 визначена статтею 1 цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Особливості пенсійного забезпечення шахтарів визначає стаття 8 Закону № 345.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

За приписами частини другої статті 10 Закону № 345 дія статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788).

Статтею 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені статтею 24 Закону № 1058.

Згідно з абз. 1 частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абз. 1 частинидругої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж обчислюється в місяцях.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Особи, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, визначені статтею 11 Закону № 1058.

Згідно з п. 1 частини першої статті 11 Закону № 1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Страхувальники визначені статтею 14 Закону № 1058.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 14 Закону № 1058 страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у п. п. 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

Згідно з приписами частини першої статті 15 Закону № 1058 страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону, є платниками страхових внесків до солідарної системи.

Обчислення та сплату страхових внесків регламентує стаття 20 Закону № 1058.

Відповідно до абз. 1 частини першої статті 20 Закону № 1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у п. п. 1, 3, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною четвертою статті 20 Закону № 1058 визначено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду.

У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг).

Згідно з частиною десятою статті 20 Закону № 1058 якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За правилами частини дванадцятої статті 20 Закону № 1058 страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 частини шістнадцятої статті 106 Закону № 1058 виконавчі органи Пенсійного фонду України накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та строків сплати страхових внесків.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України установлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На виконання вимог частини п`ятої статті 242 КАС України суд застосовує норми матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, з врахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 20 березня 2019 у справі № 688/947/17, від 30 липня 2019 у справі № 373/2265/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 414/736/17.

Висновки Верховного Суду, викладені у цих постановах, полягають у такому.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Фактично невиконання страхувальником обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України призводить до позбавлення працівника (застрахованої особи) соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Працівник (застрахована особа) не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивачу періоду його роботи.

Аналізуючи наведені вище норми діючого законодавства та практику Верховного Суду України суд дійшов висновку, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України даних про несплату страхових внесків не є підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії.

З огляду на встановлені обставини та зміст правових норм, суд зазначає, що позивач, як застрахована особа, не відповідає за неналежне виконання підприємством -страхувальником - свого обов`язку щодо сплати страхових внесків. Наявність у страхувальника заборгованості зі сплати страхових внесків, за певний період, не може слугувати підставою для незарахування відповідних періодів до страхового стажу позивача та протиправного позбавлення його, як застрахованої особи, конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,

дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів, що у спірних правовідносинах він діяв у межах та у спосіб передбачений Конституцією України та Законами України.

На підставі викладеного вище, враховуючи приписи статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем правомірності своїх дій, як наслідок, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11 березня 2021 року, зобов`язання Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року на підприємстві ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» та зобов`язання Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2021 року про перерахунок та виплату пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Щодо позовних вимог про визнання, що пільговий стаж позивача на підземних роботах становить 15 років, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, повноваження суду при вирішенні спорів чітко визначені нормами Кодексу. Питання щодо обчислення трудового стажу віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України, тому суд не може перебирати на себе функції органу, до компетенції якого віднесено такий обов`язок.

З урахуванням висновків суду викладених у судовому рішенні, відповідач повинен розглянути заяву позивача повторно та здійснити розрахунок стажу позивача шляхом прийняття відповідного рішення.

За таких обставин позовні вимоги в частині визнання, що пільговий стаж позивача на підземних роботах становить 15 років задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при зверненні до Донецького окружного адміністративного суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією від 19.03.2021 року № 27 з урахуванням висновку суду про задоволення позовних вимог частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 139,241-246, 250, 255, 262, 263, пп. 15.5 п. 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11 березня 2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року на підприємстві ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2021 року про перерахунок та виплату пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, 6)на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяті днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2021 року.

Суддя Т.О. Шувалова