Справа № 320/12221/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року № 320/12221/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління поліції охорони в м. Києві до гр. ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Управління поліції охорони в м. Києві з позовом до гр. ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 40965, 40 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою звернення до суду стало невиконання відповідачем умов підписаного контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання, що обумовило обов`язок відшкодування відповідачем витрат на його утримання у розмірі 40965, 40 грн.

Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що наказом начальника Управління поліції охорони в м.Києві від 14.05.2019 № 80 о/с ОСОБА_1 прийнято поліцейським (КПП 5162) взводу №2 роти охорони об`єктів та публічної безпеки Дніпровського районного відділу.

Між Управлінням охорони в м. Києві та ОСОБА_1 укладено договір про навчання поліцейського за кошти поліції охорони від 14.05.2019 № 387/19/24/49СП-201 ( далі - Договір).

Відповідно до п. 1.4 Договору, укладаючи цей Договір щодо порядку та умов оплати Підрозділом навчання Поліцейського, Сторони виходять з того, що Поліцейський має намір перебувати у трудових відносинах з Підрозділом не менше 2 років з дня завершення навчання передбаченого цим Договором.

Вартість навчання визначається Навчальним закладом на підставі затверджених Департаментом поліції охорони цін на навчання та складає 226, 67 грн (п. 1.5)

Вартість навчання Працівника може здійснюватися Навчальним закладом шляхом підписання сторонами додаткових угод на підставі затверджених Департаментом поліції охорони цін на навчання за певний період (п.1.6).

Здійснювати оплату навчання Поліцейського протягом 3 (трьох) банківських днів після проходження рахунку за навчання. Загальна вартість складає 39440, 58 грн (2.4).

Згідно п. 4.4. Договору Поліцейський зобов`язаний прибути після закінчення Навчального закладу на службу до Дніпровського районного відділу Управління поліції охорони в м. Києві 17.11.2019 року і відпрацювати в підрозділах УПО в м. Києві не менше 2 (двох) років.

У разі неприбуття за призначенням або відмові стати до роботи у Підрозділі, відрахування з навчання або звільнення зі служби в поліції протягом 2 (двох) років після закінчення Навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2,4 частини першої стаття 77 ЗУ «Про Національну поліцію», Поліцейський відшкодовує Підрозділу витрати, пов`язані з його навчанням та витрати, які здійснив Підрозділ у зв`язку із виплатою йому грошового утримання за час навчання (4.5).

У разі відмови Поліцейського від добровільного відшкодування Підрозділу витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства (4.6).

Наказом Управління поліції охорони в м. Києві від 22.10.2020 № 353 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського Дніпровського РВ капрала поліції ОСОБА_1 » за порушення службової дисципліни до капрала поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Витрати на навчання відповідача відповідно до актів виконаних робіт, погоджених УПО та Навчальним закладом за період з 15.05.2019 по 05.11.2019, складають 39 440, 58 грн.

Відповідно до довідки для відшкодування вартості початкової підготовки ОСОБА_1 сума до відшкодування становить 39 440, 58 грн .

Згідно довідки від 22.10.2020 № 53/29/7-2020 «Про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився» сума вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, становить 1524, 82 грн.

Позивачем 02.11.2020 направлено відповідачу претензію № 2466/43/29/5/01-2020 з вимогою вжити невідкладних заходів щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.

У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку заборгованість не відшкодував, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до ст. 509 ЦП України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Відповідно ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Доказів добровільного відшкодування заборгованості , як і доказів оскарження суми витрат, що підлягає відшкодуванню, відповідач суду не надав.

Відтак, відповідач, не зважаючи на взятий на себе обов`язок з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час проходження військової служби (навчання), будучи ознайомленим з розрахунком нарахованих сум витрат, станом на день розгляду справи не здійснив відшкодування витрат добровільно, а тому таке відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 40965, 40 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони в м. Києві заборгованість у розмірі 40965 (сорок тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.