Справа № 600/2544/20-а
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 600/2544/20-а

адміністративне провадження № К/9901/14240/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі № 600/2544/20-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 22 жовтня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63381488, та постанову від 29 жовтня 2020 року про звернення стягнення із заробітної плати, пенсії, стипендії та інші доходи.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року, позовні вимоги задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року скасовано в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, і прийнято у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. В решті рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі відповідач, з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII передбачено право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ.

Крім того, як вбачається з ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року, справу № 600/2544/20-а судом віднесено до категорії малозначних та розглянуто в порядку спрощеного провадження, а відтак ухвалені у цій справі рішення касаційному оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі №600/2544/20-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіМ.В. Білак О.А. Губська Н.М. Мартинюк