Справа № 357/1011/21
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1011/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Бучанського ВП Ірпінського ВП Головного управління Національної поліції у Київській області Горобець Сергія Леонідовича, Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 27.12.2020 року начальником СРПП №4 Бучанського ВП Ірпінського ВП ГУНП у Київській області Горобцем С.Л. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП України /серії БАБ №276300/, якою позивача піддано штрафу в розмірі 255 грн., за те, що він керуючи транспортним засобом ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п.15.9 «г» ПДР. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив інспектор при складанні постанови, оскільки в постанові відсутні належні та допустимі докази, зокрема, підтвердження наявності пішохідного переходу, показання технічних приладів та засобів, показання свідків, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім цього, відповідачем не зазначено на якій саме відстані знаходився автомобіль до пішоходного переходу та якими технічними засобами замірялася відстань до пішоходного переходу, а тому позивач просив суд скасувати постанову серії БАБ №276300 від 27.12.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою судді від 12.02.2021 року відкрито провадження у зазначеній справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС України.

Ухвалою судді від 12.02.2021 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Бучанське районне управління поліції ГУНП в Київській області (а.с.25,27).

В судовому засіданні 22.02.2021р. позивач підтримав позовні вимоги та уточнив, що просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №276300 від 27.12.2020 року та закрити провадження по справі, стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідачі, у встановлений судом строк, не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, в судове засідання не направили своїх представників, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд, керуючись положеннями ч. 5 ст. 77 КАС України, приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Ухвалою судді від 12.03.2021 року, на підставі ч.4 ст. 9 КАС України, було витребувано в Гостемельській селищній раді Київської області інформацію щодо наявновсті чи відстуності пішохідних переходів по вул. Свято-Покровській, 73є в смт. Гостомель, Київської області.

Предметом спору в справі є оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, а тому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України справа підсудна місцевому загальному суду, як адміністративному.

Відповідно до частини першої статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст.268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Справа щодо оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності віднесена до категорії термінових адміністративних справ та особливістю розгляду таких справи є те, що неприбуття у судове засідання учасника справи, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.12.2020 року начальником СРПП №4 Бучанського ВП Ірпінського ВП ГУНП у Київській області Горобцем С.Л. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення /серії БАБ №276300/, якою на позивача накладено штраф в розмірі 255 грн., по ч.1 ст.122 КУпАП, за те, що він керуючи транспортним засобом ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п.15.9 «г» ПДР.

Згідно з п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху установлено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заперечує факт порушення ним п.15.9 «г» ПДР, оскільки 27.12.2020 року близько 11 год. 00 хв. він припаркував свій автомобіль ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 на належній відтсані перед самовільно нанесеною розміткою пішоходного переходу біля свого будинку за адресою вул.Свято-Покровська в смт.Гостомель. Близько 12 год.00 хв. перебуваючи в квартирі він почув два потужних удари, після чого виглянувши у вікно побачив, що автомобіль «Volksvagen Jetta» врізався в його припаркований автомобіль ВАЗ 211440, а його автомобіль зіштовхнувся в свою чергу з припаркованим попереду автомобілем «Volksvagen Golf». Для оформлення матеріалів ДТП прибув поліцейський екіпаж, працівники поліції склали відповідні матеріали ДТП та водночас винесли відносно позивача постанову. Позивач зазначає, що відповідач не міг визначити місцерозташування його авто ВАЗ 211440, д.н.з НОМЕР_1 до настання дорожньо-транспортної пригоди, таким чином при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідач керувався лише власними припущеннями, а не допустимими доказами. Крім цього, у постанові відсутні посилання на належні та допустимі докази, зокрема, показання технічних приладів та засобів, показання свідків, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Жодних дій щодо вимірювання відстані від його автомобіля пішохідного переходу не проводилося та в постанові не зазначено.

В підтвердження зазначеної позиції, судом досліджена Схема організації дорожнього руху по вул.Свято-Покровська,73 є в смт.Гостомель, та інформаційна довідка, витребувана судом в Гостомельській селищній раді, якою підтверджено факт відсутності пішоходного переходу за вказаною адресою (а.с.9-11).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано положеннями Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 року (далі - ПДР).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР України).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух", передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених дорожнього руху; нормативно-правовий акт № 1306 від 10.10.2001» Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі (підпункт «ґ» пункту 2 частини 3 статті 265-4 КУпАП).

Зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі (п. «г» п. 15.9 розділу 15 ПДР України).

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ від 02.07.2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Належним доказом порушення п.п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху України, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі №760/3696/16-а та від 18 липня 2019 року в справі №216/5226/16-а.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження порушення позивачем п.п. 15.9 ґ ПДРУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст.122 КУпАП, вина позивача не доведена, за інформацією Гостемельської селищної ради Київської області щодо наявновсті чи відстуності пішохідних переходів по вул. Свято-Покровській, 73 є в смт. Гостомель, Київської області вбачається, що пішоходні переходи за вказаною адресою відсутні. За таких обставин суд вважає, що позиція позивача знайшла своє підтвердження в суді та постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Також, слід зазначити, що відповідач не вказав в оскаржуваній постанові / БАБ №276300 від 27.12.2020/ на докази в підтвердження вини позивача, не надав таких доказів до суду, не заперечив позовних вимог, та в силу положень ч.4 ст.159 КАС України, суд розцінює таку позицію відповідачів, як визнання позову.

Відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що оскаржувальна постанова підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст. 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розмір судових витрат, що складаються з судового збору - 454,00 грн.

Керуючись ч.1 ст.122, ст.ст.280, 283,284, 293 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78,159,242-246,250,286, 293,295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №276300 від 27.12.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 454 грн.00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Апеляційні скарги на судове рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Рішення суду виготовлено та підписано 28.04.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола