Справа № 440/1769/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/1769/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19 березня 2021 року) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області /далі відповідач, УМВС України в Полтавській області/ про:

- визнання протиправною бездіяльності Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 28 січня 2015 року, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження;

- зобов`язання Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області провести розслідування нещасного випадку з ОСОБА_1 , який стався 28 січня 2015 року, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27 грудня 2002 року /а.с. 1-6, 45-46/.

Позов обґрунтований тим, що для участі в проведенні антитерористичної операції позивач був відряджений у період з 20 січня 2015 року по 21 лютого 2015 року до м. Костянтинівка Донецької області. 28 січня 2015 року позивач разом із іншими бійцями зведеного загону заступив на бойове чергування, де переслідуючи підозрілих осіб, отримав травму голови та забій поясниці та був доставлений до Костянтинівської ЦРЛ. В лікарні після огляду позивачу було встановлено первинний діагноз: струс головного мозку з цефалгією та вестибулопатією. Від стаціонарного лікування позивач відмовився та у період з 29 січня 2015 року по 12 лютого 2015 року проходив амбулаторне лікування, а також у період з 04 березня 2015 року по 20 березня 2015 року проходив стаціонарне лікування в лікарні УМВС. 06 травня 2015 року позивачем подано до УМВС України в Полтавській області рапорт про проведення службового розслідування з приводу отримання ним травми під час перебування у службовому відрядженні під час виконання завдань в АТО, в ході якого він надав усі пояснення та документи. Наразі розслідування не завершено, з його результатами позивача не ознайомлено та передано матеріали розслідування до Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції, яке відношення до розслідування нещасного випадку не має. Позивач повторно звертався до відповідача з вимогою провести спеціальне розслідування нещасного випадку, однак листами №Б-3133лк від 16 жовтня 2020 року та №Б-3112лк від 18 грудня 2020 року йому повідомлено про відсутність підстав для проведення такого розслідування. З відмовою відповідача у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 28 січня 2015 року, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, позивач не погоджується з огляду на положення Порядку розслідувань та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27 грудня 2002 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с.57-59/ зазначив, що відповідно до пункту 3.5 Порядку розслідувань та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27 грудня 2002 року, проведення розслідування нещасного випадку покладається на той підрозділ, в якому працював потерпілий на момент нещасного випадку. Станом на 28 січня 2015 року позивач працював на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області. З 19 травня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області без правонаступників. На Київський РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області було покладено виконання функцій та завдань, визначених Законом України «Про міліцію», який втратив чинність з 07 листопада 2015 року, а тому передача таких завдань та функцій іншому органу виконавчої влади не відбулося. Таким чином, УМВС України в Полтавській області не є правонаступником Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області та не уповноважене на проведення відповідного розслідування нещасного випадку, що стався із позивачем 28 січня 2015 року.

У відповіді на відзив /а.с.96-100/ позивачем зазначено, що отримана ним у 2015 року травма не кваліфікована та розслідування нещасного випадку, що з ним стався, не завершилося, а тому наявні підстави для визнання відповідної бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання провести таке розслідування відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27 грудня 2002 року.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до витягу з наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області «По особовому складу» №428о/с від 21 грудня 2012 року /а.с. 61/ призначено майора податкової міліції ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого сектору боротьби із злочинами у бюджетній сфері та захисту бюджетних коштів відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю Полтавського міського управління.

Майор міліції ОСОБА_1 , оперуповноважений відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю Полтавського міського управління, у період з 20 січня 2015 року до 21 лютого 2015 року відряджався до м. Костянтинівка Донецької області на підставі наказу УМВС №17о/к дск від 16 січня 2015 року/а.с. 88/, що підтверджується посвідченням про відрядження Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області №25 від 19 січня 2015 року /а.с. 9-10, 70-71/.

Майор міліції ОСОБА_1 , оперуповноважений сектору боротьби із злочинами у бюджетній сфері та захисту бюджетних коштів відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю Полтавського міського управління, у період з 20 січня 2015 року по 21 лютого 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції: м. Костянтинівка, м. Дебальцеве Донецької області, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності Костянтинівського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області №1/3202 від 20 лютого 2015 року /а.с.8, 80/, наказу керівника сектору «С» Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) №25 від 23 січня 2015 року /а.с.7/, витягом з наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) №52 від 21 лютого 2015 року /а.с.90/.

ОСОБА_1 звернувся до начальника УМВС України в Полтавській області із рапортом від 06 травня 2015 року (вх №98-р від 06 травня 2015 року) /а.с.64/, в якому просив провести службове розслідування з приводу отримання ним травми під час перебування в зоні проведення антитерористичної операції у м. Костянтинівка Донецької області.

Наказом Полтавського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області «Про затвердження складу комісії по розслідуванню нещасного випадку, що трапився з оперуповноваженим ВДСБЕЗ майором міліції ОСОБА_1 » №174 від 14 травня 2015 року /а.с. 21, 65/ відповідно до вимог 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №230 від 12 березня 2013 року, наказано створити комісію по розслідуванню нещасного випадку, що трапився з оперуповноваженим сектору боротьби із злочинами у бюджетній сфері та захисту бюджетних коштів відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю Полтавського міського управління УМВС України в Полтавській області майором міліції ОСОБА_1 28 січня 2015 року, та матеріали розслідування направити за належністю.

Відповідно до витягу з наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області «По особовому складу» №625о/с від 06 листопада 2015 року /а.с. 62/ звільнено з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил майора міліції ОСОБА_1 , дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Київського районного відділу Полтавського міського управління.

ОСОБА_1 звернувся до голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області із заявою від 29 вересня 2020 року (вх № Б-3133л.к від 29 вересня 2020 року) /а.с.26-27, 63/, в якій просив призначити та провести відповідно до наказу МВС України №1346 від 27 грудня 2002 року розслідування нещасного випадку, який стався з ним у січні 2015 року у м.Костянтинівка Донецької області зі складенням відповідних актів.

Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області №Б-3133л.к від 16 жовтня 2020 року /а.с.28, 81/ ОСОБА_2 на його заяву від 29 вересня 2020 року повідомлено, що відповідно до пункту 3.5 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346, керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи. У зв`язку з тим, що станом на 28 січня 2015 року він працював на посаді ДІМ СДІМ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, проведення розслідування нещасного випадку, який з ним трапився, відносилося до компетенції Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області. Станом на 19 травня 2020 року було закінчено ліквідаційну процедуру та внесено запис про припинення Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області як юридичної особи публічного права, що унеможливлює направлення його заяви за належністю.

Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області №Б-3212лк від 18 грудня 2020 року /а.с.32, 83/ ОСОБА_2 на його звернення від 04 листопада 2020 року, що надійшло з ГУ НП в Полтавській області, повідомлено, що у відповіді від 16 жовтня 2020 року №Б-3133лк на попереднє звернення його проінформовано правильно. Юридичною особою, в якій він працював станом на 28 січня 2015 року, було Полтавське міське управління УМВС України в Полтавській області, яке ліквідовано. УМВС в Полтавській області, ліквідаційна процедура якого триває, не є правонаступником Полтавського міського управління УМВС України в Полтавській області.

Відповідно до листа члена ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 №471л.к. від 30 березня 2021 року /а.с.84/ за результатами перегляду матеріалів, що зберігаються в архівних фондах УМВС в Полтавській області матеріалів розслідування нещасного випадку, що стався із ОСОБА_1 у 2015 році, не виявлено.

Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність щодо відмови у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 28 січня 2015 року, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Закон України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року №2694-XIІ (далі - Закон №2694-XIІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

За приписами статті 1 Закону №2694-XIІ охороною праці є система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до статті 14 Закону №2694-XIІ працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Частинами першою та другою статті 22 Закону №2694-XIІ передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404 /далі Порядок №1346/, розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, та дія цього Порядку поширюється на з`єднання та військові частини Національної гвардії України, органи і підрозділи внутрішніх справ, навчальні заклади системи МВС України (далі - підрозділи).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до пункту 2.2 Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Пунктом 2.4 цього Порядку №1346 передбачено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Згідно з пунктом 3.1 Порядку №1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Пунктами 3.4 3.5 та 3.7 Порядку №1346 визначено, що лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3).

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).

При травмуванні працівників апарату МВС, ГУМВС, УМВС комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), крім групових випадків травматизму або випадків травматизму зі смертельним наслідком, створюється розпорядженням начальника структурного підрозділу (головного управління, департаменту, самостійного управління або відділу), де працює потерпілий працівник.

Відповідно до пункту 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

З наведених положень Порядку №1346 слідує, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є: раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше; звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення); повідомлення про нещасний випадок.

Отже, при зверненні позивача із заявою про проведення розслідування нещасного випадку, який з ним стався, відповідачу необхідно було створити комісію з розслідування нещасного випадку.

Аналогічна правова позиція щодо подібних правовідносин викладена у постановах Верховного Суду від 01 листопада 2019 у справі № 823/346/17, від 14 квітня 2020 року у справі №580/1768/19 та від 14 липня 2020 року у справі № 823/1605/17.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача з заявою від 29 вересня 2020 року про розслідування нещасного випадку, який стався з ним при виконанні службових обов`язків у період проходження служби, однак листами УМВС України в Полтавській області №Б-3133л.к від 16 жовтня 2020 року та №Б-3212лк від 18 грудня 2020 року йому відмовлено у проведенні розслідування у зв`язку з тим, що станом на 28 січня 2015 року позивач працював в Полтавському МУ УМВС України в Полтавській області, а тому проведення розслідування випадку, який з ним трапився, відноситься до компетенції Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області, який 19 травня 2020 року припинено, а УМВС України в Полтавській області не є його правонаступником.

Між тим, аналіз пункту 3.5 Порядку №1346 дає підстави для висновку, що у разі одержання керівником повідомлення про нещасний випадок, керівник наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією (пункт 3.5 Порядку).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» постановлено ліквідувати УМВС України в Полтавській області та утворити Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до загальнодоступних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 106/ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на момент розгляду справи перебуває в стані припинення, проте наразі не припинено, що вказує на цивільну правоздатність цієї юридичної особи.

Положеннями частин третьої та четвертої статті 105 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Оскільки чинне законодавство не містить застережень щодо неможливості проведення розслідування нещасного випадку ліквідаційною комісією органу Міністерства внутрішніх справ України та з огляду на те, що УМВС України в Полтавській області є вищестоящим органом ліквідованого Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області, то суд доходить висновку, що відмовляючи позивачу у проведенні розслідування нещасного випадку, відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України.

При прийнятті рішення у справі судом враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 01 листопада 2019 року у справі №823/346/17, від 26 лютого 2020 року у справі №823/153/17 та від 24 вересня 2020 року у справі №823/463/17 та від 14 липня 2020 року у справі № 823/1605/17.

Перевіривши обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, суд, керуючись частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 28 січня 2015 року, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, та зобов`язати відповідача провести розслідування нещасного випадку з позивачем, який стався 28 січня 2015 року, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27 грудня 2002 року.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки витрат по сплаті судового збору за подання цього позову позивач не поніс, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 08592276) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 08592276) щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 28 січня 2015 року, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження.

Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 08592276) провести розслідування нещасного випадку з ОСОБА_1 , який стався 28 січня 2015 року, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27 грудня 2002 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк