Справа № 260/2712/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2021 року

Київ

справа №260/2712/20

адміністративне провадження №К/9901/5760/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В. Е.,

суддів - Кашпур О. В., Шевцової Н. В.,

перевіривши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Мацедонської Вікторії Едуардівни, Кашпур Ольги Валеріївни, Шевцової Наталії Володимирівни у розгляді справи №260/2712/20 за позовом ОСОБА_1 до Завидівської сільської ради в особі секретаря ОМС с. Завидово Мукачівського району Закарпатської області - Роман І.В., депутатів с. Завидово: Фуньової Надії Василівни , Гардій Василя Івановича , Луцьо Василя Івановича, Чепак Віктора Васильовича, Паук Миколи Федоровича, Голяни Ірини Василівни, Роман Ірини Василівни, Паук Олега Івановича, Паук Віктора Івановича, Лендел Миколи Михайловича, Канчій Наталії Іванівни , Андрели Василя Михайловича про скасування рішення, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

22 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №260/2712/20.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями протоколом від 22 лютого 2021 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Мацедонській В.Е., суддям: Кашпур О.В., Уханенку С.А.

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обгрунтування вказаної заяви.

25 березня 2021 року від позивача на електронну адресу Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, в прохальній частині якої містилась заява про відвід колегії суддів, а саме: Мацедонської В. Е., Кашпур О.В., Уханенка С.А.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями протоколом від 31 березня 2021 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Мацедонській В.Е., суддям: Кашпур О.В., Шевцовій Н.В. (у зв`язку із перебуванням судді Уханенка С.А. у відпустці).

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Мацедонської Вікторії Едуардівни, Кашпур Ольги Валеріївни, Уханенка Сергія Анатолійовича у розгляді справи №260/2712/20, яка була подана електронною поштою, повернуто без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2021 року доповнення до касаційної скарги, реагування на ухвалу суду від 15 березня 2021 року, клопотання щодо поновлення пропущеного строку подачі касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №260/2712/20, подані електронною поштою, повернуто без розгляду. Цією ж ухвалою продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги та надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали Верховного Суду від 15 березня 2021 року.

22 квітня 2021 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшло доповнення до касаційної скарги, реагування на ухвали суду від 01 квітня 2021 року, клопотання щодо поновлення пропущеного строку подачі касаційної скарги та заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів.

У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначає, що заявляє відвід суддям у зв`язку із упередженістю їх дій при винесенні ухвал, а саме - про залишення касаційної скарги без руху та у подальшому, про повернення без розгляду заяви позивача про відвід суддів та повернення без розгляду доповнення до касаційної скарги, реагування на ухвалу суду від 15 березня 2021 року, клопотання щодо поновлення пропущеного строку подачі касаційної скарги та маніпулюванням нормами Закону. Крім цього, заявник вказує, що дії суддів Мацедонської В.Е., Кашпур О.В., Уханенка С.А., Шевцової Н.В. свідчать про упереджене ставлення до позивача та про особисту зацікавленість в результатах розгляду справи.

Оскільки суддя Уханенко С.А. не входить у склад визначеної автоматизованим розподілом судової справи колегії суддів, якому заявлено відвід, вирішення питання щодо його обґрунтованості підлягає розгляду щодо суддів Мацедонської В.Е., Кашпур О.В., Шевцової Н.В.

Приписи частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

У силу частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Проаналізувавши викладені у заяві позивача міркування та наведені доводи, Суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу колегії суддів у цій справі, оскільки заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі суддів у розгляді цієї справи, відповідно до статей 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Мацедонській В.Е., Кашпур О.В. Шевцовій Н.В. у розгляді справи №260/2712/20 не містить підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, а зводиться до суб`єктивних припущень щодо упереджених дій суддів, без наведення будь-яких обґрунтувань такої зацікавленості. При цьому, зі змісту заяви про відвід вбачається, що припущення щодо упередженості дій суддів у заявника виникли після судових рішень, а саме - про залишення касаційної скарги без руху та у подальшому, про повернення без розгляду заяви позивача про відвід суддів та повернення без розгляду доповнення до касаційної скарги, реагування на ухвалу суду від 15 березня 2021 року, клопотання щодо поновлення пропущеного строку подачі касаційної скарги. Посилаючись на упередженість суддів у зв`язку із винесенням вищевказаних ухвал, заявником не зазначено обставин, з якими закон пов`язує відведення суддів від розгляду справи.

Фактично доводи заяви про відвід суддів зводяться до незгоди з постановленими ухвалами, однак за змістом частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальним рішенням не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Мацедонської В.Е., Кашпур О.В., Шевцової Н.В. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх неупередженості, із матеріалів касаційної скарги та доводів заяви про відвід не вбачається.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонської В.Е., Кашпур О.В., Шевцової Н.В., питання про відвід суддів відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 37, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Мацедонській В.Е., Кашпур О.В., Шевцовій Н.В. визнати необґрунтованим.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Мацедонській В.Е., Кашпур О.В., Шевцовій Н.В. передати для проведення автоматизованого розподілу щодо визначення судді для її вирішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. В. Кашпур

Н. В. Шевцова