Справа № 400/267/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2021 р. № 400/267/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, вул. Спаська, 33, м. Миколаїв, 54001

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідач), в якому просив суд:

визнати протиправними дії Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо встановлення в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 року від 23.11.2020 року №9/1/377 премії в розмірі 10 відсотків посадового окладу;

зобов`язати Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІ1 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 відсотків посадового окладу та премії в розмірі 41 відсоток посадового окладу), для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року у справі № 400/2918/20 Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати підготував та направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновлену довідку від 23.11.2020 року № 9/1/377 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії. Позивач вважає, що відповідачем протиправно враховано в довідці про розмір грошового забезпечення від 30.11.2020 року № 9/1/377 премія в розмірі 10% посадового окраду, замість преміїв розмірі 41% посадового окладу.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Обгрунтовуючи свою позицію відповідач зазначив у письмовому відзиві, що на виконання рішення суду від 16.09.2021р. по справі № 400/2918/20 підготував на напрвив Головному управлінню ПФУ в Миколаївській області нову довідку від 23.11.2020р. за № 9/1/377 для перерахунку розміру грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019р. Відповідчаем фактично виконано рішення суду по справі № 400/2918/20 та проведено новий перерахунок пенсії позивача відповідно до Постанови № 704. Вказана вище довідка видана відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства та виключно на виконання рішення суду по справі № 400/2918/20.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст.262 КАС України, без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Сил України.

На даний час позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Судом встановлено, що позивач звертався до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївського обласного територіального центру ) комплектування та соціальної підтримки (справа № 400/3241/20), в якому просив суд: визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням у довідці проміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років в розмірах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 15 відсотків посадового окладу; премії в розмірі 35 відсотків посадового окладу; зобов`язати Миколаївський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням у довідці проміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років в розмірах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704,а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 15 відсотків посадового окладу; премії в розмірі 35 відсотків посадового окладу для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Рішенням суду від 16.09.2020р. по справі № 400/2918/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,

реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ); та зобов`язано Миколаївський військовий комісаріат ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Виходячи з матеріалів справи № 400/267/21, судом встановлено, що відповідачем на виконання рішення суду по справі № 400/2918/20 виготовлено та напврлено до Головного управління ПУ в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового азбезпечення станорм на 05.03.2019р., про що позивачем не заперечується в позові.

На підтвердження такого позивачем до позову надано таку довідку (а.с.14), а відповідачем у відзиві також надано обґрунтовані пояснення щодо виконання рішення суду по справі № 400/2918/20.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до того, що відповідачем за рішенням суду виготовлено та нпрвлено до уповноваженого органу відповідну довідку.

Не погоджуючись з відповідачем про зазгачення у виданій новій довідці рміру премії - 10%, що в результаті вплинуло на розмір виплаченого позивачу грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з новим позовом (справа № 400/237/21).

Матеріали даної справи свідчать, що позивач не згоден з діями відповідача, вчиненими на виконання рішення суду від 16.09.2020 року у справі № 400/2918/20.

Іншими словами, позивач, звертаючись із цим позовом, фактично просить суд зобов`язати відповідача виконати належним чином рішення суду від 16.09.2020 року у справі № 400/2918/20.

Згідно з частиною четвертою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість установлення судового контролю за виконанням судового рішення (стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом

владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною восьмою статті 382 Кодексу адміністративногго судочинства України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до належного виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 року у справі № 816/2016/17, постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі № 522/10140/17.

З аналізу предмету спору у цій справі суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме: рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року у справі № 400/2918/20.

За вказаних обставин суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими Кодекс адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушені його права, свободи чи інтереси, то він може звернутися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаного рішення від 16.09.2020 року у справі № 400/2918/20, або порушення його прав, свобод чи інтересів, він може звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі № 522/10140/17.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відмова в задоволенні позову виключає встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Спаська, 33, м. Миколаїв, 54001, ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов