Справа № 640/6171/20
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6171/20 Суддя першої інстанції: Клочкова Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року ТОВ «Успіх» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 10 січня 2020 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що фактичне здійснення господарських операцій між ТОВ «Успіх» та ТОВ «САП 2020» не підтверджується первинними документами, а також відомостями із ІТС «Податковий блок».

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що під час розгляду справи в суді першої інстанції було підтверджено фактичну наявність товару та його перевезення від продавця до покупця.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що Головне управління ДПС у Київській області провело документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Успіх» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2019 року, результати якої оформлені актом від 11 грудня 2019 року № 293/10-36-04-02/22899797.

Під час проведення перевірки відповідач встановив обставини, які поставили під сумнів можливість здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «САП 2020», обумовлених договором поставки пиломатеріалів № 01-07-2019 від 01 липня 2019 року. У зв`язку з цим контролюючий орган визнав незаконним декларування податкового кредиту на суму 300583 грн 33 коп. за правовідносинами з цим контрагентом.

На підставі акту перевірки від 11 грудня 2019 року № 293/10-36-04-02/22899797 відповідачем було складене податкове повідомлення-рішення від 10 січня 2020 року № про зменшення позивачу від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2019 року на 300583 грн 33 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, ТОВ «Успіх» звернулося до суду із адміністративним позовом про визнання його протиправним і скасування.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ТОВ «Успіх», суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем первинні документи підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з ТОВ «САП 2020», а також спростовують висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Особливості виникнення права на податковий кредит та його реалізації визначені у розділі V Податкового кодексу України (вживається у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Положеннями пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до абз. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на додану вартість на віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів / послуг; дата отримання платником податку товарів / послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відтак обов`язковою умовою виникнення права на формування податкового кредиту є сплата податку на додану вартість у ціні придбаних товару і послуг та понесення витрат на оплату товару і послуг, які фактично надані або підлягають наданню, а також призначені для використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, під час здійснення контролю за правомірністю формування ТОВ «Успіх» податкового кредиту підлягає перевірці придбання та фактичне отримання товарів від ТОВ «САП 2020». Така перевірка проводиться, зокрема, шляхом перевірки обґрунтованості доводів контролюючого органу, викладених в акті перевірки, а також дослідження первинних документів, складенням яких супроводжувалося здійснення відповідних операцій.

Так, згідно з актом перевірки від 11 грудня 2019 року № 293/10-36-04-02/22899797, контролюючий орган отримав від управління податкової міліції Головного управління ДПС Київській області інформацію щодо відпрацювання ризикових контрагентів, викладену у довідці від 15 жовтня 2019 року № 5722/10-36-21-06. Відповідач зазначає про виявлення у ТОВ «САП 2020» ознак ризику щодо незаконного формування податкового кредиту, які полягають у тому, що товариство подає податкову та фінансову звітність з комп`ютера, із якого подавало звітність ще й ТОВ «Профі Доп», відносно якого також виявлені порушення податкового законодавства.

Також відповідач зазначив, що згідно із наданими до перевірки товарно-транспортними накладними перевезення придбаного позивачем товару здійснювалося ФОП ОСОБА_1 . Однак за даними ІТС «Податковий блок» основні засоби, трудові ресурси та наймані працівники у ФОП ОСОБА_1 відсутні, а зазначені у товарно-транспортних накладних водії офіційно у нього не працевлаштовані. Податковий розрахунок за формою 1-ДФ за ІІІ квартал 2019 року та повідомлення за формою № 20-ОПП до контролюючих органів ФОП ОСОБА_1 не подавалися.

В ході перевірки виявлено, що станом на 01 жовтня 2019 року у ТОВ «Успіх» була наявна кредиторська заборгованість на суму 1693506 грн 02 коп.

З огляду на вказані обставини відповідач прийшов до висновку про відсутність факту реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Успіх» та ТОВ «САП 2020» з поставки пиломатеріалів та оформлення цих операцій виключно на папері без настання реальних наслідків з метою штучного формування позивачем податкового кредиту.

Із наданих до суду першої інстанції письмових доказів вбачається, що основним видом діяльності ТОВ «Успіх» є 10.16 - лісопильне та стругальне виробництво.

Між ТОВ «Успіх» та ТОВ «САП 2020» було укладено договір поставки № 01-07-2019 від 01 липня 2019 року, за умовами якого позивач придбав пиломатеріали породи «Дуб». Місце поставки товару сторони визначили склад постачальника - ТОВ «САП 2020».

Сторони домовилися, що поставка товарів здійснюється згідно накладних в строки, указані в замовленні/специфікації, однак в будь-якому разі не пізніше 2 (двох) календарних днів з дня оплати партії товару. Покупець зобов`язується забезпечити отримання та вивезення оплаченого товару з приміщення постачальника. Поставка товару від постачальника покупцю здійснюється згідно специфікацій та накладних, в яких сторони зазначають найменування товару, що поставляється, кількість товару за кожним найменуванням, ціну за одиницю товару та загальну вартість поставленого товару. Дата накладної вважається датою поставки товару.

Відповідно до п. 5.2 договору № 01-07-2019 від 01 липня 2019 року оплата товару здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури шляхом попередньої оплати 100 % суми партії товару.

У подальшому сторони підписали додаткову угоду № 1 від 10 липня 2019 року, якою внесли зміни до п. 5.2 договору № 01-07-2019 від 01 липня 2019 року та визначили, що покупець здійснює оплату товару продавцю відповідно до видаткових накладних, за фактом одержання товару на франко-складі покупця упродовж 60 банківських днів, або шляхом перерахування передоплати за товар згідно рахунків-фактур (оплата частинами передбачається).

На підтвердження фактичного отримання від ТОВ «САП 2020» товару - пиломатеріалу обрізаного дубового 30-50х150-250х2500-3000, обумовленого договором № 01-07-2019 від 01 липня 2019 року, ТОВ «Успіх» надало до суду копії видаткових накладних від 10 вересня 2019 року № 671, від 11 вересня 2019 року № 678, від 13 вересня 2019 року № 701.

В акті перевірки від 11 грудня 2019 року № 293/10-36-04-02/22899797 контролюючий орган зазначив, що у видаткових накладних відсутній підпис матеріально-відповідальної особи, що здійснює оприбуткування товарів.

Надаючи оцінку зазначеному доводу, суд першої інстанції звернув увагу на те, що додані до позовної заяви копії видаткових накладних свідчать про наявність самого підпису, хоча і без зазначення посади та прізвища особи, відповідальної за здійснення господарської операції від імені ТОВ «Успіх». Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що невідповідність видаткових накладних вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у частині відсутності відомостей про посаду та інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, не може бути беззаперечним доказом відсутності об`єктів оподаткування податком на додану вартість по господарських операціях між позивачем та ТОВ «САП 2020».

Крім того, фактичне здійснення господарських операцій та отримання позивачем товару від ТОВ «САП 2020» підтверджується також й іншими документами, що приєднані до матеріалів справи. Зокрема, на підтвердження оприбуткування придбаних у ТОВ «САП 2020» товарів та ведення внутрішньо-управлінського обліку таких товарів позивач надав звіти про завантаження та розвантаження ТМЦ (пиломатеріали дубові) до кожної видаткової накладної та кожної товарно-транспортної накладної, за якими здійснювалося перевезення.

Як раніше зазначалося, умовами договору № 01-07-2019 від 01 липня 2019 року обов`язок зі здійснення транспортування товару покладався на покупця.

З метою підтвердження перевезення придбаного товару позивач надав копії товарно-транспортних накладних від 10 вересня 2019 року № 38, № 39, № 40, від 11 вересня 2019 року № 41, № 42, від 12 вересня 2019 року № 43, № 44, від 13 вересня 2019 року № 45, № 46, № 47, від 14 вересня 2019 року № 48, № 49, № 50. Згідно з вказаними товарно-транспортними накладними автоперевізником був ФОП ОСОБА_1 , замовником перевезення та вантажоодержувачем - ТОВ «Успіх», вантажовідправником - ТОВ «САП 2020». У кожній товарно-транспортній накладній міститься посилання на номер і дату видаткової накладної, що супроводжувала товар.

Також до матеріалів справи приєднаний договір транспортного перевезення № 1 від 12 серпня 2019 року, що укладений між ТОВ «Успіх`та ФОП ОСОБА_1 , акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 10 вересня 2019 року № 14, № 15, № 16, від 11 вересня 2019 року № 17, № 18, від 12 вересня 2019 року № 19, від 13 вересня 2019 року № 21, № 22, № 23, від 14 вересня 2019 року № 24, № 25, № 26, а також платіжні доручення від 04 вересня 2019 року № 5195 та від 19 вересня 2019 року № 5307.

Додатково позивач надав нотаріально засвідчену заяву ОСОБА_1 , у якій фізична особа-підприємець підтверджує надання ТОВ «Успіх» послуг з перевезення товарів вантажним транспортом у серпні та вересні 2019 року і проведення розрахунків за такі послуги. У заяві зазначаються також відомості про водіїв і транспортні засоби, які залучалися до вантажних перевезень.

Оцінюючи доводи контролюючого органу про те, що ФОП ОСОБА_1 не подав окремі види податкової звітності та не мав у своєму розпорядженні матеріальних і трудових ресурсів, колегія суддів враховує, що вони ґрунтуються виключно на аналізі даних, що містяться в інформаційних системах, а не на висновках актів перевірок, призначених та проведених у встановленому Податковим кодексом України порядку.

В акті перевірки від 11 грудня 2019 року № 293/10-36-04-02/22899797 містить посилання на те, що до Головного управління ДФС у Харківській області був направлений запит щодо проведення звірки з ФОП ОСОБА_1 по взаємовідносинах з ТОВ «Успіх». Відомості про результати виконання такого запиту в акті перевірки, а також в апеляційній скарзі не зазначені.

Колегія суддів враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 810/2741/17, згідно з яким доводи скаржника щодо відсутності у контрагентів позивача виробничих, складських і трудових ресурсів у необхідному для виконання зазначених договорів об`ємі, не беруться до уваги як доказ одержання необґрунтованої податкової вигоди, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати у постачальника на праві оренди або лізингу.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 810/3790/17 зазначено, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Фактичне надання ФОП ОСОБА_1 позивачу послуг з перевезення товару підтверджується первинними документами - товарно-транспортними накладними і актами здачі-приймання робіт (надання послуг), а понесення ТОВ «Успіх» реальних витрат у зв`язку з придбанням таких послуг - платіжними дорученнями.

Додатково колегія суддів наголошує на тому, що предметом доказування у цій справі є фактичне здійснення господарських операцій між ТОВ «Успіх» та ТОВ «САП 2020», а не між ТОВ «Успіх» та ФОП ОСОБА_1 . Заперечуючи можливість здійснення господарської операції з поставки пиломатеріалів саме ТОВ «САП 2020», відповідач в акті перевірки фактично зводить свої доводи до відсутності доказів наявності матеріальних і трудових ресурсів, необхідних для надання послуг з перевезення товарів, у ФОП ОСОБА_1 .

Щодо розрахунків між ТОВ «Успіх» та ТОВ «САП 2020» колегія суддів зазначає, що згідно з актом перевірки від 11 грудня 2019 року № 293/10-36-04-02/22899797 контролюючий орган встановив наявність у позивача кредиторської заборгованості станом на 01 жовтня 2019 року.

Разом з тим, наявність такої заборгованості не свідчить про відсутність господарської операції чи про порушення порядку здійснення розрахунків.

Як раніше зазначалося, відповідно до п. 5.2 договору № 01-07-2019 від 01 липня 2019 року оплата товару мала здійснюватися на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури шляхом попередньої оплати 100 % суми партії товару. Проте у подальшому сторони підписали додаткову угоду № 1 від 10 липня 2019 року, якою внесли зміни до п. 5.2 договору № 01-07-2019 від 01 липня 2019 року, згідно з якими ТОВ «Успіх» здійснює оплату товару за фактом одержання товару на складі ТОВ «САП 2020» упродовж 60 банківських днів або шляхом перерахування передоплати за товар згідно рахунків-фактур (оплата частинами).

На підтвердження оплати отриманого товару у повному обсязі позивач надав до суду копії платіжних доручень від 04 вересня 2019 року № 5193, від 11 вересня 2019 року № 5233, від 18 вересня 2019 року № 5273, від 20 вересня 2019 року № 5336, від 04 жовтня 2019 року № 5357, від 18 жовтня 2019 року № 5456, від 21 жовтня 2019 року № 5472.

За підсумками господарських операцій з поставки пиломатеріалів ТОВ «САП 2020» склало податкові накладні від 10 вересня 2019 року № 671, від 11 вересня 2019 року № 678 та від 13 вересня 2019 року № 701 та зареєструвало їх у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також ТОВ «Успіх» під час розгляду справи в суді першої інстанції надало пояснення та докази, згідно з якими необхідність придбання сировини (пиломатеріалів) у контрагентів-постачальників, зокрема й у ТОВ «САП 2020», пов`язана із основним видом діяльності товариства - виробництвом кінцевої продукції «ламель дубова (шпон)».

В якості доказів руху активів у процесі здійснення господарської діяльності позивач надав довідку-розрахунок собівартості випущеної продукції і наданих послуг виробничого характеру за вересень 2019 року, довідку-розрахунок калькуляції собівартості продукції за вересень 2019 року, фінансову звітність малого підприємства за 9 місяців 2019 року, оборотно-сальдові відомості за вересень 2019 року по рахунках, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, накладні на передачу готової продукції.

На підтвердження експорту готової продукції ТОВ «Успіх» надало суду копії митних декларацій, інвойсів, міжнародних товарно-транспортних накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши приєднані до матеріалів справи письмові доказами за правилами ч. 1 ст. 90 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку про те, що зміст та обсяг наданих позивачем документів, підхід до їх оформлення та повноти викладення інформації дають підстав вважати, що вони були складені у зв`язку з господарськими операціями, виконання яких фактично відбулося.

У зв`язку з цим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у контролюючого органу не було підстав для зменшення ТОВ «Успіх» від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2019 року на 300583 грн 33 коп. по правовідносинах з ТОВ «САП 2020».

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Успіх» та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 10 січня 2020 року № .

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Київській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 15 червня 2020 та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

В.В. Файдюк