Справа № 380/3835/21
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3835/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Крутько О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Львів адміністративну справу №380/3835/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Стрийської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

-визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації (вул. І. Франка, 19, м. Жидачів, Львівська область, ), які полягають у зменшенні нарахування і виплати розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2015-2020 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 87 років учаснику війни інваліду 2 групи громадянці поважного віку;

-зобов`язати Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації (вул. І. Франка, 19, м. Жидачів, Львівська область, ) провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 87 років учаснику війни інваліду 2 групи громадянці поважного віку. ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) щорічну разову грошову допомогу до 5 травня 2015 - 2020 р.р. - 21419 грн. у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2015-2020 рік", з урахуванням раніше виплаченої допомоги;

-стягнути з Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації (вул. І. Франка, 19, м. Жидачів, Львівська область, ) матеріальну шкоду 21419 грн. на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 87 років учасника війни інваліда 2 групи .( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 );

-стягнути з Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації (вул. І. Франка, 19, м. Жидачів, Львівська область, ) матеріальну шкоду 21419 грн. на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 87 років учасника війни інваліда 2 групи ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ).

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації щодо недоплати щорічної грошової допомоги до 05 травня за період 2015-2020 роки, відповідно до статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Позивач також просить суд поновити строк звернення до суду щодо порушених прав за 2015-2020 роки.

Відповідач - Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації відзиву на позовну заяву не подавав.

Відповідач - Управління соціального захисту населення Стрийської районної державної адміністрації у відзиві на позов зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги до 05 травня 2020 року проведена позивачу у розмірі передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань". В задоволені позову просить відмовити.

Ухвалою від 22.03.2021 року прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником війни та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.8).

Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації здійснило позивачу виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік відповідно до Постанови №112.

На звернення позивача щодо перерахунку та виплати недоплаченої разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, передбаченому чинним законодавством України відповідач листом від 24.09.2020 №160 повідомив позивача про те, що разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік позивачу нарахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" у розмірі 570,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із преамбулою Закону №3551-ХІІ цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

01.01.1999 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-ХІV (далі - Закон № 367-ХІV), яким статтю 14 Закону №3551-ХІІ доповнено частиною такого змісту: "Щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком".

Підпунктом б підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007» № 107-VI (далі - Закон № 107-VI) текст вказаної вище частини статті 14 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом б підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону № 107-VI, визнані неконституційними.

Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 14 Закону № 3551-ХІІ застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 3551-ХІІ фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним Кодексом України (далі БК України).

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин розділ VI Прикінцеві та перехідні положення БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України рішенням від 27.02.2020 №3-р/2-2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22.05.2008 № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 відновлено дію частини четвертої статті 14 Закону № 3551-ХІІ в редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Водночас, Кабінет Міністрів України у Постанові № 112 установив, що у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-ХІІ, учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 570 гривень (підпункт 1 пункту 1 Постанови № 112), тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною четвертою статті 14 цього Закону.

Отже, на час виплати позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-ХІІ та Постанова № 112.

Виходячи із визначених у частині третій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам війни у 2020 році необхідно застосовувати не Постанову № 112, а Закон № 3551-ХІІ, який має вищу юридичну силу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватися учасникам війни у розмірі, встановленому частиною четвертою статті 14 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІV. Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком. Тобто, з 27.02.2020 позивач мала право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як для учасника війни - три мінімальних пенсій за віком, що становить 4914,00 грн.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 29.09.2020 та постанові Великої Падати Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі № 440/2722/20 за позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, та в силу приписів частини п`ятої статті 242, частини третьої статті 291 КАС України враховуються при ухваленні рішення у даній типовій справі.

Крім того, у вказаних судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20 також зазначено, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги; відмова відповідача в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом № 3551-ХІІ, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном; доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Кечко проти України, заява № 63134/00).

При цьому, у рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 29.09.2020 у зразковій справі № 440/2722/20 наведені обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: (а) особа має статус особи з інвалідністю війни, має право на пільги, передбачені статтею 13 Закону № 3551-ХІІ; (б) відповідачем є орган, уповноважений здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат); (в) предметом спору є розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році.

Отже, дана справа відповідає ознакам типової та при її розгляді підлягають врахуванню правові висновки Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20.

Згідно вимог ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Оскільки у 2020 році щорічна разова грошова допомога до 5 травня була виплачена позивачу Управлінням соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації, то саме останній і є належним відповідачем у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність бездіяльності Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, а тому позовна вимога у цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що у спірних правовідносинах відповідач, не нарахувавши та не виплативши позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у належному розмірі, допустив бездіяльність, а не вчинив дію, як вважає позивач.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Також суд бере до уваги спосіб захисту порушеного права, застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 29 вересня 2020 року у зразковій справі № 440/2722/20, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року.

Крім того, суд враховує, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент прийняття судом рішення у цій справі Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації перебуває в стані припинення (запис № 010000558 від 12 січня 2021 року «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації). Крім того, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 грудня № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 11 січня 2021 року №2 «Про реорганізацію структурних підрозділів районної державної адміністрації» Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації втратило статус юридичної особи і новостворений відділ № 2 відноситься до Управління соціального захисту населення Стрийської районної державної адміністрації.

За таких обставин, на переконання суду, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, в частині належного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації щодо невиплати Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком та зобов`язати відповідача Управління соціального захисту населення Стрийської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Крім того суд не вбачає підстав для зазначення у резолютивній частині рішення суду суми недоплаченої допомоги оскільки рішення суду носить зобов`язальний характер, а визначення точної суми до виплати відноситься до обов`язків відповідача, що виникатимуть на виконання покладеного судом обов`язку.

Стосовно вимог позивача щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за період з 2015 року по 2019 рік, то суд вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки в той час коли позивачу виплачувалася допомога до 5 травня за 2015 - 2019 роки діяв підпункт 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», яким розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, відповідач при виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2015-2019 роках визначав її розмір саме із урахуванням норм постанов Кабінету Міністрів України, тобто правомірно.

Проте, право на нарахування і виплату разової грошової допомоги до 5 травня, у розмірі передбаченому статтею 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" виникло лише після 27.02.2020 (дата прийняття Конституційним Судом України рішення у справі 1-247/2018(3393/18).

Відтак, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми спричиненої їй матеріальної шкоди у розмірі 21419,00, суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

З пункту 5 постанови пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди №6 від 27.03.1992 вбачається, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, та коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, обов`язок доказування спричиненої матеріальної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається із таким позовом.

Таким чином, для вирішення питання про відшкодування матеріальної шкоди необхідно встановити факт заподіяння шкоди; неправомірність дій (бездіяльності); причинний зв`язок між шкодою та неправомірними діями (бездіяльності); наявність вини. Відсутність хоча б одного з вказаних елементів є підставою для відмови у відшкодуванні такої шкоди.

При цьому, як зазначається позивачем у позовні заяві, матеріальна шкода полягає у тому, що їй не була виплачена належна допомога у розмірі 21419,00 грн., питання виплати якої вирішено судом за іншою вимогою позивача та не є шкодою. Інших даних про наявність матеріальної шкоди позовна заява не містить.

Отже, суд вважає, що позивач не обґрунтував наявність безпосереднього причинного зв`язку між шкодою та протиправною бездіяльністю відповідача щодо невиплати допомоги в повному обсязі, оскільки позивач не довів факту завдання йому шкоди та не надав належних доказів того, що саме протиправні дії відповідача призвела до матеріальних втрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення цих вимог відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Стрийської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації щодо не нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 до 05 травня за 2020 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Стрийської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Судовий збір стягувати не належить.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Крутько О.В.