Справа № 804/3730/15
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 804/3730/15

головуючий суддя І інстанції Юрков Е.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року в адміністративній справі №804/3730/15 за позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Офісу великих платників податків ДПС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Реймс Транспорт", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД"Еко-Сервіс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ПромГруп", Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД", Товариство з обмеженою відповідальністю "Промтехтранс-М", Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська нафтогазова компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.12.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Реймс Транспорт", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД"Еко-Сервіс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ПромГруп", Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД", Товариство з обмеженою відповідальністю "Промтехтранс-М", Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська нафтогазова компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.12.2014 року № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказана постанова була оскаржена позивачем в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року скасовано та прийнято нову про задоволення адміністративного позову.

Вказана постанова суду апеляційної інстанції була оскаржена в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС було задоволено частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2016 у справі № 804/3730/15 було скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вказаному судовому рішенні суд касаційної інстанції зазначив, що реальність господарських операцій, зокрема, потребує з`ясування того факту, чи справді відповідні товарно-матеріальні цінності отримано від указаних у первинних документах контрагентів.

Для цього необхідно встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб (у тому числі посадових осіб контрагентів, задіяних у такому процесі), як свідків з метою з`ясування умов та характеру здійснених операцій.

Не перевірено судами й фактичний альтернативний рух активів у порівнянні із задекларованим.

Не досліджено судовими інстанціями і технічну можливість Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еко-Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Реймс транспорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехтранс-М», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Електронтехсервіс ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Промгруп» виконати спірні поставки з урахуванням їх фактичних господарських ресурсів, понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо).

При оцінці ж задекларованих позивачем поставок від Товариства з обмеженою відповідальністю ««Українська нафто-газова компанія»» слід, згідно з підпунктом 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України враховувати правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 01.12.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеппермінт» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відповідно до якої статус фіктивного (нелегального) підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а відтак господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

За результатом нового розгляду справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року адміністративний позов Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 19.12.2014 року № про нарахування податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) на загальну суму 6 648 229,07 грн. (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків ДПС України, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті останнім на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Також, Офісом великих платників податків було подано клопотання про заміну відповідача з Офісу великих платників податків на Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 893 «Деякі питання територіальних органів державної податкової служби» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи державної податкової служби згідно визначеного Кабінетом Міністрів України переліку, до якого належать територіальні органи Державної податкової служби і Офіс великих платників податків Державної податкової служби.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 року № 529, утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, зокрема Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Отже, враховуючи те, що Офіс великих платників податків є правонаступником Східного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, суд вважає за необхідне допустити заміну відповідача у справі його правонаступником.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, Державне підприємство Східний гірничо-збагачувальний комбінат (ІК в ) зареєстровано 28.10.1993 року у встановленому законом порядку та перебуває на податковому обліку в Офісі великих платників податків ДПС, в тому числі і як платник податку на додану вартість.

У період з 30.10.2014 року по 19.11.2014 року відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України на підставі наказу від 24.10.2014р. № 597 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат з питання дотримання вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з ПДВ по здійсненим фінансово-господарським операціям з наступними підприємствами-постачальниками: ТОВ Реймс Транспорт (код за ЄДРІІОУ 38213795) за квітень 2013 р.; ТОВ ТД Еко-Сервіс (код за ) за вересень 2013 р.; ТОВ Виробнича компанія ПромГруп (код за ) за березень 2014 р.; ТОВ ВКФ Електронтехсервіс ЛТД (код за ) за січень 2014 р.; ТОВ Промтехтранс-М (код за ) за грудень 2013 р.; ТОВ Українська нафтогазова компанія (код за ) за листопад, грудень 2012 р., січень, лютий, березень 2013 р.; ТОВ Енерджі трейд груп (код за ) за січень, лютий 2013 р.

За результатами перевірки 26.11.2014 року складено акт № 46/28-01-51-03/14309787, у висновку якого зазначено про встановлення порушень:

ст.22, п.44.1, п.44.6 ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.4, п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ та заниженню суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню на загальну суму ПДВ у розмірі 4432152,71 грн., у тому числі по періодам: листопад 2012 року 256732,54 грн., грудень 2012 року 1016629,75 грн., січень 2013 року 1027063,37 грн., лютий 2013 року 696677,63 грн., березень 2013 року 1012804,35 грн., квітень 2013 року 53805,93 грн., вересень 2013 року 362666,48 грн., грудень 2013 року 329,20 грн., січень 2014 року 4681,13 грн., квітень 2014 року 762,33 грн.

Висновки акта перевірки № 46/28-01-51-03/14309787 від 26.11.2014 року обґрунтовані безпідставним формуванням ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат податкового кредиту у взаємовідносинах з ТОВ Енерджі трейд груп, ТОВ Українська нафтогазова компанія, ТОВ ТД Екосервіс, ТОВ Реймс транспорт, ТОВ Промтехтранс М, ТОВ ВКФ Електронтехсервіс, ТОВ ВК Промгруп.

На підставі акта перевірки № 46/28-01-51-03/14309787 від 26.11.2014 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів 19.12.2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення № (форма Р), яким збільшено ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість у розмірі 6648229,07 грн., в тому числі за основним платежем 4432152,71 грн., за штрафами (фінансовими) санкціями (штрафами) 2216076,36 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку, та рішенням Міжрегіонального головного управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників № 4467/10/28-10-10-4-33 від 27.02.2015 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 року.

Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доводи податкового органу про нереальність господарських взаємовідносин позивача з ТОВ Енерджі трейд груп, ТОВ Українська нафтогазова компанія, ТОВ ТД Екосервіс, ТОВ Реймс транспорт, ТОВ Промтехтранс М, ТОВ ВКФ Електронтехсервіс, ТОВ ВК Промгруп не відповідають фактичним обставинам та спростовуються наданими до матеріалів справи документами, що свідчить про протиправність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення та необхідність його скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 353 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використанням придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України).

Отже, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

В силу викладеного будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач при здійсненні своєї господарської діяльності мав господарські відносини з ТОВ Енерджі трейд груп, ТОВ Українська нафтогазова компанія, ТОВ ТД Екосервіс, ТОВ Реймс транспорт, ТОВ Промтехтранс М, ТОВ ВКФ Електронтехсервіс, ТОВ ВК Промгруп.

З матеріалів справи вбачається, що між ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та ТОВ Енерджі трейд груп були укладені договори № 83/13 від 06.02.2012 р. та № 303/13 від 26.03.2012 р. на поставку інструменту до бурової установки.

Також між ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та ТОВ Енерджі трейд груп укладений договір 826/13 від 27.08.2012 р. на поставку вузлів до машин і устаткування.

ТОВ Енерджі трейд груп на адресу позивача було поставлено товар на загальну суму 1101299,22 грн., що підтверджено специфікаціями, рахунками, товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, податковими накладними, довіреностями, перепустками, прибутковими ордерами, накладними на внутрішнє переміщення, накладними на відпуск матеріалів у виробництво, які містяться в матеріалах справи (т.2 а.с.48 т.3 а.с.128, т.7 а.с. 93-95).

Поряд з вказаним, 10.02.2020 року ТОВ Енерджі трейд груп було надано до суду письмові пояснення, якими підтверджено укладення та виконання умов договорів № 83/13 від 06.02.2012 р., № 303/13 від 26.03.2012 р., № 826/13 від 27.08.2012 р. на поставку інструменту до бурової установки та вузлів до машин та устаткування для добувної промисловості та будівництва.

Між ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та ТОВ Українська нафтогазова компанія укладений договір П/13-302 від 29.12.2012 року на поставку природного газу.

На підтвердження реальності отримання газу позивачем надані: договори з ДК Укртрансгаз №12/7/1/02Є від 23.01.2012 року, № 13/7/1/0111303/03 від 21.12.2012 року на транспортування природного газу магістральними трубопроводами; акти виконаних послуг; акти виконаних робіт з транспортування природного газу по магістральних газопроводах; акти приймання-передачі природного газу; акти про кількість поданого газу; акти добового використання газу; договори з Жовтоводським управлінням по експлуатації газового господарства на розподіл природного газу №051010-12ТР/2 від 18.07.2012, №2013/Т-ПР-051010 від 25.12.2012; акти розподілу природного газу; довідки про розподіл природного газу; документи щодо встановлення ліміту газу; податкові накладні на суму 21952659,08 грн. (т.3 а.с. 130 т.4 а.с.14).

Між ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та ТОВ Торговий дім Екосервіс укладений договір №1/13 від 18.01.2013 року на поставку паливно-мастильних матеріалів.

Згідно специфікацій, товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі, видаткових накладних, податкових накладних, довіреностей, паспортів якості, прибуткових ордерів, накладних на внутрішнє переміщення, звітів про витрачання паливно-мастильних матеріалів, бухгалтерських регістрів, - на адресу позивача поставлений мазут на загальну суму 2175998,96 грн. (т.4 а.с. 16-113).

Також, між ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та ТОВ Реймс транспорт укладений договір №139/13 від 04.02.2013 року на поставку запчастин до бурового станку.

Окрім того, між ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та ТОВ Реймс транспорт укладений договір №161/13 від 18.02.2013 року на поставку запчастин до пневматичного перфоратора.

ТОВ Реймс транспорт на адресу позивача було поставлено товар, що підтверджено: специфікаціями, довіреностями, паспортами якості, видатковими накладними, податковими накладними, прибутковими ордерами, лімітно-забірними картками, накладними на внутрішнє переміщення, накладними на відпуск товарів у виробництво, бухгалтерських регістрів, які містяться в матеріалах справи (т.4 а.с.209 т.6 а.с. 241, т.7 а.с.87-92, т.4 а.с. 140-149).

Між ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та ТОВ ВКФ Електронтехсервіс укладений договір № 1162/13 від 02.01.2014 року на поставку картоплі та інших продуктів харчування.

Згідно специфікацій, рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, довіреностей, видаткових накладних, податкових накладних, довіреностей, прибуткових ордерів, товарних звітів, складських накладних, накладних на внутрішнє переміщення, - на адресу позивача поставлена продукція на 26591,76 грн. (т 4 а.с. 115-139, 167-198).

Поряд з вказаним, ТОВ ВКФ Електронтехсервіс ЛТД 17.02.2020 року подано до суду пояснення, згідно яких підтверджено укладання договору № 1162/13 від 02.01.2014 р., на підставі якого було поставлено картоплю врожаю 2013 року. А також вказано про укладання договору від 23.01.2014 р., відповідно до якого було поставлено запчастини. Також до пояснень були надані платіжні доручення про оплату ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат поставленого товару.

Також, між ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та ТОВ ВК Промгруп укладений договір № 34 від 19.02.2014 року на поставку запасних частин до залізничних локомотивів і рухомого складу.

ТОВ ВК Промгруп на адресу позивача було поставлено товар на суму 4574 грн., що підтверджено: рахунками-фактури, видатковими накладними, податковими накладними, довіреностями, прибутковими ордерами, лімітно-забірними картками, які наявні в матеріалах справи (т.4 а.с. 151-165).

Окрім того, 04.02.2020 року ТОВ Торговий дім Екосервіс надано до суду письмові пояснення, в яких підтвердження наявність з ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат господарських взаємовідносин з постачання товару на суму 2175998,96 грн.: сірка, вапно, паливно-мастильні матеріали на підставі договору № 1/13 від 18.01.2013 р. Також до пояснень були надані платіжні доручення про оплату ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат поставленого товару.

10.02.2020 року ТОВ Реймс транспорт подано до суду письмові пояснення, в яких підтверджено обставини укладання з ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат договору № 139/13 від 04.02.2013 р., на підставі якого в квітні 2013 року було поставлено запчастини до бурового станку на загальну суму 255439,99 грн., договору № 161/13 від 08.02.2013 р., на підставі якого в квітні 2013 року було поставлено запчастини до пневматичного перфоратора станку на загальну суму 67395,61 грн.

Дослідивши наведені спірні документи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що останні містять всі обов`язкові реквізити, що передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в розумінні вказаного Закону є первинними та такими, що в повній мірі підтверджують здійснення відповідних господарських операцій з поставки товару, фактичний рух активів та зміни у майновому стані позивача.

Щодо посилань податкового органу на відсутність у контрагентів позивача основних засобів, недостатньої кількості трудових ресурсів, невідповідність придбаних та реалізованих товарів, віднесення податковим органом певних контрагентів до ймовірних учасників схем ухилення від оподаткування та не знаходження останніх за місцем реєстрації, то суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, тощо, то відповідно, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 61 Конституції України, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Так, за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення виконавцем послуг правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.

Платник податків (покупець товару) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням виконавцем послуг вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів, а надто тих, з якими у позивача відсутні взаємовідносини. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України" (рішення від 09.01.2007 року (заява № 803/02), вказав на те, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 18.12.2018 року по справі № 816/1118/17, від 15.01.2019 року по справі №809/2918/13-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відносно посилань податкового органу на наявність ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова Харківської області від 07.09.2016 року по справі № 646/8865/16-к, що прийнята відносно ОСОБА_1 , яка була директором ТОВ «Українська нафто-газова компанія», то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова Харківської області від 07.09.2016 року клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України Рихальського В.В. у межах кримінального провадження № 0000174 від 03.08.2016, про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності було задоволено частково.

Звільнено підозрювану ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

У задоволенні клопотання в частині встановлення незаконності формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємств контрагентами ТОВ «Українська нафто-газова компанія», що як наслідок призвело до ухилення ними від сплати податків та можливість в подальшому здійснювати прикриття незаконної діяльності живому сектору економіки було відмовлено.

В наведеному судовому рішенні судом було зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинила пособництво фіктивному підприємництву, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) в тому числі, з метою прикриття незаконної діяльності, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України.

Підозрювана ОСОБА_1 визнала свою вину у інкримінованому правопорушенні повністю, надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Зауважено, що суд в даній справі не може надати оцінку законності чи незаконності, наявності підстав чи безпідставності формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємствами - контрагентами ТОВ «Українська нафто-газова компанія», оскільки б це призвело до порушення загальних засад кримінального судочинства (ст. 129 Конституції України та ст. 7 КПК України) таких, як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 22 КПК України), забезпечення права на захист (п. 6 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 20 КПК України), тощо, а також не відповідало б правовому висновку Верховного Суду України, зробленого в постанові від 03.03.2016 у справі № 5-347кс15.

Відтак, наведеним судовим рішенням зазначено про відсутність правових підстав для формування висновків відносно безтоварності господарських операцій, укладених ТОВ «Українська нафто-газова компанія» з відповідними контрагентами.

Поряд з вказаним, з метою повного і всебічного розгляду справи, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2021 року було викликано в судове засідання для допиту в якості свідка ОСОБА_1 .

Копія наведеної ухвали була надіслана на адресу ОСОБА_1 , яка була зазначена в ухвалі Червонозаводського районного суду міста Харкова Харківської області від 07.09.2016 року.

Однак, поштовий конверт з копією наведеної ухвали був повернутий на адресу суду з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відтак, з огляду на вказані обставини справи, посилання відповідача на наявність ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова Харківської області від 07.09.2016 року, як на підтвердження безтоварності господарської операції позивача з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» є необґрунтованими.

Що стосується посилань податкового органу на відомості інформаційних баз даних, як джерела інформації, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх необґрунтованими, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.11.2019 року по справі № 826/11629/16, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Поряд з вказаним, що стосується посилань відповідача на відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що документи на перевезення товарно - матеріальних цінностей з наслідками формування ПДВ не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, натомість факт передання товару позивачу та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Відносно висновків суду касаційної інстанції, щодо необхідності встановлення, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб (у тому числі посадових осіб контрагентів, задіяних у такому процесі), як свідків, з метою з`ясування умов та характеру здійснених операцій, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції були допитані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були працівниками позивача.

Допитаний у судовому засіданні 04.06.2020 року ОСОБА_2 пояснив, що у спірний період працював в ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та здійснював закупівлю товарів для підприємства, зокрема були здійснені закупівлі у ТОВ Промтехтранс М. Вказав, що постачальника знайшов самостійно, угода не укладалась, з представниками підприємства постачальника зустрічі не відбувались, та поставка здійснювалась Компанією «Нова пошта».

Допитана у судовому засіданні 04.06.2020 року ОСОБА_3 пояснила, що працює в ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат, та здійснює приймання товарів на складі, підтвердила господарські операції з постачання ТОВ ВКФ Електронтехсервіс ЛТД картоплі загальною вагою 15 тон.

Допитана у судовому засіданні 04.06.2020 року ОСОБА_4 пояснила, що у спірний період працювала в Контрольно-ревізійному управлінні на посаді головного державного аудитора, та на виконання покладених обов`язків здійснювалась перевірка ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат з питань реальності господарських взаємовідносин ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат з постачання товару та правомірності понесених витрат, в рамках яких здійснювались зустрічні звірки з підприємствами-постачальниками, у тому числі з ТОВ Енерджі трейд груп, ТОВ Українська нафтогазова компанія, ТОВ ТД Екосервіс, ТОВ Реймс транспорт, ТОВ Промтехтранс М, ТОВ ВКФ Електронтехсервіс, ТОВ ВК Промгруп.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, не було доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 19.12.2014 року № , що свідчить про його протиправність та необхідність скасування.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року в адміністративній справі №804/3730/15 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко