Справа № 930/809/21
Суддя: Науменко С. М.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 930/809/21
Провадження № 2-а/930/19/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2021 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання Андрущак Л.П.

учасників справи: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Гуцалюка В.В., відповідача - поліцейського СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Пшець І.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капрала поліції Пшець Ігоря Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капрала поліції Пшець Ігоря Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Мотивує позовну заяву тим, що він є власником автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 та має посвідчення водія на право керування вказаним транспортним засобом.

16 березня 2021 року близько 16 год. 30 хв. він на власному автомобілі Volkswagen Caddy рухався по вулиці Горького, міста Немирів в напрямку від світлофора, в сторону міста Вінниця. Маючи намір здійснити розворот на перехресті вул. Горького та вул. Будівельників, в місці де розділювальна смуга переривається, за відсутності зустрічного транспорту він здійснив розворот та поїхав у зворотному напрямку.

Під час руху він бачив, що позаду його автомобіля рухався поліцейський автомобіль Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Поліцейський автомобіль рухаючись так само здійснив за ним розворот та включив червоний проблисковий маячок. Зрозумівши, що патрульний поліцейський автомобіль подав йому знак зупинитись, він здійснив зупинку.

До його автомобіля підійшов працівник поліції та не називаючи свого прізвища, посади, не пред`явивши свої документи, не повідомивши підстави для зупинки, наказав надати йому документи. Позивач надав йому посвідчення водія та документи на автомобіль, одночасно попросив поліцейського показати свої, на що поліцейський навіть не відреагував. Отримавши документи, поліцейський сів за кермо службового автомобіля, закрив двері та почав щось писати.

Позивач, вказує на те, що він підійшов до поліцейського автомобіля, звернувся до працівника поліції та запитав його про підстави зупинки, на що останній повідомив, що він складає постанову про правопорушення, що нібито він здійснив маневр розвороту ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

Оскільки працівник поліції не пред`явив свої документи, не представився, не давав ОСОБА_1 змоги ознайомитись із документом який він складає, він викликав поліцейську групу за номером 102.?

Повернувши посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліцейський так і не надав позивачу документи які він складав для ознайомлення.

18 березня 2021 року позивач звернувся до керівника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із скаргою на дії поліцейських та проханням ознайомитись із складеними на нього матеріалами.

29 березня 2021 року позивач поштою отримано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №299472.

За змістом даної постанови, яка складена поліцейським СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУПП у Вінницькій області капралом поліції Пшець Ігорем Юрійовичем, 16.03.2021 року о 16 год.47 хв. в м. Немирів, по вул. Горького, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п.31.3 «Б» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 121 КУпАП.

Даною постановою до ОСОБА_1 , застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

З такими діями відповідача, а також із постановою про накладення на нього адміністративного стягнення, яка складена з грубим порушенням вимог матеріального та процесуального права позивач не згоден, тому звернувся за вирішенням вказаного питання до суду.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позов та просили його задовольнити, а постанову скасувати, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник Головного управління національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час місце розгляду справи.

Відповідач поліцейський СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Пшець І.Ю., в судовому засіданні позов не визнав, надав суду покази, що він разом з іншим працівником поліції Обертинським В.А. 16.03.2021 року дійсно зупинили вказаний транспортний засіб під керуванням позивача, у зв`язку тим, що він здійсни розворот на перехресті. Під час складення постанови, з`ясувалося, що ОСОБА_1 ще не здійснив обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, який йому належить, про що було складено відповідну постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КпАП України. Позивач відмовився отримувати постанову та її підписувати, поводив себе зухвало, викликав працівників поліції за номером 102. Неправильне зазначення часу складання постанови, пояснив механічною опискою.

Допитаний в судовому засіданні свідок поліцейський ОСОБА_2 , надав суду аналогічні покази.

Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що в адміністративному позові слід відмовити із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії БАБ № 299472 від 16.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної поліцейським СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції Пшець І.Ю., ОСОБА_1 , 16.03.2021 року о 16:47 год. в м. Немирів по вул. Горького, 96, керував ТЗ, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 31.3 «Б» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.121 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

У відповідності до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Дотримуватись обов`язку проходження технічного огляду має власник транспортного засобу.

Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.

Згідно ч. 1 ст. 29, ст. 33, ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. Технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством. Транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: зокрема, легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, зареєстрованих іншими уповноваженими державними органами, затверджує Кабінет Міністрів України за поданням цих органів.

Відповідно до п.п. 2 п. 1, п. 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137, порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: зокрема - легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Транспортні засоби, перелік яких наведений у статті 35 Закону України «Про дорожній рух» та про особливості яких зазначено у цій же нормі, підлягають обов`язковому технічному огляду. Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137 передбачено проходження обов`язкового технічного контролю причепами до вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, власником якого є ОСОБА_1 , є спеціалізованим вантажним фургоном малотоннажним, категорії В, повна маса якого складає 2177 кг..

Враховуючи вантажний тип транспортного засобу, суд приходить до висновку, що вказаний автомобіль підлягає обов`язковому періодичному технічному огляду відповідно до вимог п.3 ч.6 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», однак вказана вимога закону позивачем дотримана не була. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.10.2019 року у справі №126/130/17.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.72 ч. 1,2 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст.ст.73,74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.77 ч.ч.1,2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, твердження позивача, що працівниками поліції було порушено його права під час притягнення його до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання. Зміст постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на думку суду, відповідає вимогам ст.283 КЗпАП України. Невідповідність часу складання постанови та часу скоєння адміністративного правопорушення, працівник поліції ОСОБА_3 пояснив арифметичною опискою. В подальшому позивач скористався послугами адвоката та своїм правом на оскарження в суді постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні ОСОБА_1 також не заперечував, що його транспортний засіб не пройшов технічний огляд.

Як пояснили в судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст.268 КЗпАП України, однак останній відмовився підписувати постанову, поводив себе зухвало, про що свідчить виклик ним поліцейської групи по номеру 102 до працівників поліції, які перебували у службовому автомобілі, на центральній вулиці міста, у світлий час доби, одягнуті у форму працівника поліції і виконували свої службові обов`язки.

Позивач ОСОБА_1 сплатив за оплату правової допомоги адвокату 2000 грн., які просить стягнути з відповідача(не зазначивши з якого саме, так як в позовній заяві їх зазначено два) на його користь. Вказана сума майже в шість разів перевищує розмір накладеного на нього адміністративного стягнення, що на думку суду є проявом зверхності та намаганням «провчити» поліцейського, який «посмів» притягнути його до адміністративної відповідальності.

Зазначена ситуація, на думку суду, є наслідком інформаційної компанії поширеної останніми роками в соціальних мережах та на телебаченні, з метою дискредитації працівників поліції, розповсюдженням відео з образами, приниженнями, погрозами на адресу працівників поліції які виконують свої службові обов`язки, наслідком чого є безлад та безкарність для порушників ПДР на автодорогах України, що кожний рік спричинює кількість загиблих та травмованих, яка в рази більша, за кількість загиблих та поранених під час військових дій на сході України.

На підставі наведеного, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та вважає за необхідне залишити позов без задоволення.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 241-246, 255,257,263, 295 КАС України, ст.ст. 122, 293 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капрала поліції Пшець Ігоря Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення, а постанову серії БАБ № 299472 від 16.03.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121КУпАП у виді штрафу без змін.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Немирівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.М. Науменко