Справа № 496/1198/21
Суддя: Буран В. М.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/1198/21
Провадження № 2-а/496/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря - Старостіної А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції УПП у Хмельницькій області, третя особа: Інспектор УПП у Хмельницькій області молодший лейтенант поліції Ситник Павло Анатолійович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії ЕАН №3846926 від 28.02.2021 року, відповідно якої його було визнано винним у правопорушенні за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. У постанові зазначено, що 28.02.2021 року о 13.30 год. на автодорозі м12 Стрій-Знамянка 283 км. ОСОБА_1 перевищив встановлені обмеження руху більше як на 50 км/год, а саме рухався на автомобілі Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 117 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР. Вказане порушення було зафіксовано приладом TruCam TC 000770.

В обґрунтування своєї позиції позивач стверджує, що жодним доказом наявність в його діях адміністративного правопорушення встановлена не була, відео фіксація та фотознімки приладу не містять інформації щодо проведення відео фіксації швидкості автомобіля зоні дії знаходження дорожнього знаку «5.45». Прилад, яким здійснювалася фіксація швидкості руху його автомобіля, не був закріплений на одному із чітко визначених законодавством місць, а знаходився в руках інспектора, що викликало його дрибіжання. Крім того, посилаючись на ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»).

Посилаючись на вказані обставини позивач просить скасувати вказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення

Позивач в судове засідання на з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник Департаменту патрульної поліції УПП в Хмельницькій області у судове засідання не з`явився, причини неявки не відомі. 29.03.202021 року надав до суду відзив, в якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, задоволенню не підлягають. У відзиві зазначає, що після встановлення порушення швидкості руху, поліцейським було подано сигнал про зупинку транспортного засобу. В подальшому інспектор підійшов до водія, належним чином представившись, пояснив суть правопорушення. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Для фіксації допустимих порушень режимів швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, враховується похибка +- 2 км/год. Правильність реалізації зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Прилад TruCam використовується у неавтоматичному режимі. Фіксація здійснена приладом за знаком населений пункт «Пирогівці», з нагрудного відеореєстратора інспектора зафіксовано процедуру розгляду справи, чітко вбачається, що фіксація відбувалася в населеному пункті неподалік зупинки громадського транспорту.

Третя особа - Інспектор УПП у Хмельницькій області молодший лейтенант поліції Ситник П.А. у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що інспектором УПП у Хмельницькій області молодшим лейтенантом поліції Ситник П.А. було винесено постанову серії ЕАН №3846926 від 28.02.2021 року, відповідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 28.02.2021 року о 13.30 год. на автодорозі м12 Стрій-Знамянка 283 км. ОСОБА_1 перевищив встановлені обмеження руху більше як на 50 км/год, а саме рухався на автомобілі Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 117 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР.

Частина 3 ст. 122 КУпАП в редакції Кодексу України про адміністративні правопорушення на час скоєння правопорушення, передбачає відповідальність водія за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п. 12.4 Правил Дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідачем не було надано доказів підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення ним швидкісного режиму на керованому автомобілі «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 в населеному пункті понад 50 км/год.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена судом як беззаперечна підстава вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В оскаржуваній постанові відсутні покликання на докази місцезнаходження дорожнього знаку « 5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення.

Таким чином, посилання відповідачем в оскаржуваній постанові на докази, щодо фактичної зони дії дорожнього знаку « 5.45» «населений пункт» в кілометровій відмітці вказаної автодороги є ключовим для вирішення питання щодо порушення швидкісного режиму руху транспортних засобів, визначеного п. 12.4 ПДР України більш ніж на 20 км.

Стосовно ж наданої відеофіксації з нагрудних камер стосовно порядку розгляду справи про порушення правил дорожнього руху, то суд вказаній відеофіксації не надає правової оцінки, як доказу, оскільки проведена відеофіксація та пояснення позивача не підтверджують обставин щодо зони дії дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» в кілометровій відмітці вказаної автодороги, наявність громадської зупинки не може бути доказом того, що обставини відбувалися в зоні дії знаку «5.45».

Дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що на рухомий автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 наведено ціль та протягом приблизно 2 секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam TC 000770 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак « 5.70»), позаяк вказане обумовлено ч.2 ст. 40 Закону №580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку « 5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Враховуючи те, що відповідачем не було надано доказів того, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3846926 від 28.02.2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 1, 9, 7, 126, 245, 247, 251 КУпАП, 2, 5-9, 72, 76, 77, 159, 241-246, 250-251, 286, 293, 295-297 КАС України, «Про національну поліцію», Конституцією України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції УПП у Хмельницькій області (29008, м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2), третя особа: Інспектор УПП у Хмельницькій області молодший лейтенант поліції Ситник Павло Анатолійович (29008, м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН №3846926 від 28.02.2021 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн. за правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд Одеської області в порядку, встановленому ст. ст. 293, 295-297 КАС України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.04.2021 року.

Суддя Буран В.М.