Справа № 952/277/21
Суддя: Яценко Є. І.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 952/277/21
Номер провадження 2-а/952/4/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.21р. Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Ніколенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Зачепилівка Харківської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача: старший інспектор СРПП ДПС Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Тімченко Юрій Анатолійович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БАБ № 107738 від 31.03.2021, -

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 107738 від 31.03.2021, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Із змісту позовної заяви вбачається, що 31.03.2021 лейтенант поліції СРПП ДПС Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Тімченко Ю.А., виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БАБ № 107738 від 31.03.2021 про накладення на позивача стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.3 ст. 121 КУпАП, підставою винесення якої було те, що 31.03.2021 о 13 год. 25 хв. у м. Перещенипе Дніпропетровської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який не пройшов технічний контроль та переднє вітрове скло якого мало тріщину у зоні роботи склоочисників.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що п. 31.4 Правила дорожнього руху України не передбачено заборони експлуатації транспортного засобу в якому є тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, крім того ця тріщина не погіршує прозорість скла. Також, позивачем зазначено, що автомобіль, яким він керував не є вантажним, не використовувався останнім для перевезення пасажирів чи вантажів з метою отримання прибутку, а тому відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Ухвалою судді від 07.04.2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, заяв від нього не надходило.

Від позивача ОСОБА_1 28.04.2021 надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, додатково зазначив, що він не є приватним підприємцем та транспортний засіб Ford Transit реєстраційний номер НОМЕР_1 використовується ним у власних потребах.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, та, враховуючи, відсутність сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяву позивача про розгляд справи без його участі, матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У судовому засіданні встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №107738 від 31.03.2021 складеною інспектором СРПП ДПС Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Тімченко Ю.А., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1,3 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Зі змісту вищевказаної постанови судом встановлено, що ОСОБА_1 31.03.2021 о 13 год. 05 хв. в м. Перещепине Дніпропетровська область, керував авто Ford Transit (фургон малотонажний-В) державний номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов; переднє вітрове скло мало тріщину в зоні роботи склоочисників, - чим порушив п. 31.3 б та п. 31.1 Правил дорожнього руху України, п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1, 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи зокрема про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, в тому числі передбачені частиною першою, третьою ст. 121 КУпАП.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, лише пунктом 31.4.7 (в) визначено підстави неможливості керування транспортним засобом, пов`язані із технічним станом скла автомобіля, а саме: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю. Тобто ні п. 31.4 Правил Дорожнього руху України, ні ч.1 ст. 121 КУпАП, не передбачено таке порушення як тріщина вітрового скла у зоні роботи склоочисників, що свідчить про безпідставність притягнення інспектором СРПП ДПС Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Тімченком Ю.А. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 31.3 б Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до п.1,2,3 ч.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тон, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Аналогічні норми містяться у пункті 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012року № 137.

Тобто суд дійшов висновку, що із вищезазначених норм слідує, що обов`язковому технічному контролю підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Як вбачається судом із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 18.12.2008, автомобіль марки «Ford», модель «Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є фургон малотонажний-В, повна маса якого складає 2800 кг, тобто даний транспортний засіб підпадає під категорію легкового транспортного засобу і, як заначив позивач не використовується ним для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, а тому обов`язковому технічному контролю не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно Пленуму Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення складена відповідачем не може оцінюватися судом в розумінні статей 73,74 КАС України у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність за яке передбачена ч. 1 та ч.3 ст. 121 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б вказували на те, що позивач, порушив вищевказані правила дорожнього руху, у матеріалах справи відсутні. При цьому, відповідач не скористався процесуальним правом висловити свій відзив (заперечення) на позов та надати докази.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 3 ст. 121 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову , скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 5,9,72,77,90,242-246,250,251, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача: старший інспектор СРПП ДПС Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Тімченко Юрій Анатолійович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БАБ № 107738 від 31.03.2021- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 107738 від 31.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.3 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Адміністративне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.3 ст. 121 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.І. Яценко