Справа № 640/32571/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позову без розгляду

21 квітня 2021 року м. Київ № 640/32571/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., за участю секретаря судового засідання Кузьмич М.Б.,

представника позивача: Вінніченка М.В.,

представника відповідача: Грянов Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Київській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2020, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2020, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 190,00 гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2020, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 190,00 гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2020, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання на суму 5 569 930,52 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 392 482,63 гривні;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2020, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання на суму 373 540,38 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 93 385,06 гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове № від 30.01.2020, яким до ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1,00 гривня;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2020, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання на суму 8 016 079,76 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 004 019,94 гривень;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 30.01.2020, яким ОСОБА_1 пред`явлено вимогу про сплату недоїмки у сумі 690 966,82 гривень;

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 30.01.2020, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 225 605,88 гривень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2021 загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання по справі.

15.02.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, до якого відповідачем долучено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині скасування податкових повідомлень-рішень від 30.01.2020 № , №, №, №, №, №, № з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.10.2020 у справі №140/30/20 та у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19; та в частині скасування рішення від 30.01.2020 № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30.01.2020 № у зв`язку із пропуском позивачем 10-денного строку на оскарження цих рішень, встановленого статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У судовому засіданні від 24.03.2021 судом поставлено на обговорення питання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Представник позивача в судове засідання прибув, про залишення позовної заяви без розгляду заперечував.

З метою реалізації позивачем свого права на подання письмових пояснень і доказів на їх підтвердження щодо пропущеного строку звернення до суду, судом оголошено перерву у підготовчому засіданні.

20.04.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду в частині скасування рішення від 30.01.2020 № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30.01.2020 №.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та розглянувши питання щодо залишення позовної заяви без розгляду, судом встановлено наступне.

Що стосується скасування податкових повідомлень-рішень від 30.01.2020 № , №, №, №, №, №, №.

Частиною 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

При цьому КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Так, відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (ПК України).

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України, із змісту якої встановлено, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

В свою чергу, пунктом 56.19 ст. 56 ПК України передбачено, що у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Таким чином, пунктом 56.18 ст. 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Разом з тим, тривалий час у судовій практиці було сформульовано висновок, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено (позиції Верховного Суду по справах № 640/46/19, № 813/4921/17, № 2540/2576/18).

В той же час, в постанові від 26.11.2020 по справі № 500/2486/19 Верховний Суд відступив від вказаного правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 2540/2576/18, та сформулював нову правову позицію про те, що строк звернення до суду на оскарження податкового повідомлення-рішення не становить 1095 днів відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 ПК України, оскільки ця норма права не встановлює процесуальних строків, а лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 ПК України.

Таким чином, з дня прийняття Верховним Судом рішення від 26.11.2020 по справі №500/2486/19 змінився підхід до визначення строків звернення платника податків до суду з позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень, та визначено, що в даному випадку необхідно застосовувати шестимісячний строк звернення до суду, визначений абзацом 1 частиною 2 статті 122 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.01.2020 № , №, №, №, №, №, №.

Відтак, правовідносини щодо оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення від 30.01.2020 № , №, №, №, №, №, № набули спірного до прийняття Верховним Судом рішення від 26.11.2020 по справі № 500/2486/19.

В той же час, Верховний Суд в постанові від 26.11.2020 по справі № 500/2486/19 дійшов висновку, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про наявність щонайменше підстав для застосування у даній ситуації положень статті 123 КАС стосовно поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та безпідставність заявленого відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду.

Що стосується скасування рішення від 30.01.2020 № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30.01.2020 №.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464) дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзаців 4-6 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI (в редакції, яка була чинна на момент прийняття відповідачем спірних рішень) платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац 8 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI).

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже, платник єдиного внеску може оскаржити вимогу контролюючого органу протягом 10 календарних днів з дня її отримання як із застосуванням процедури її адміністративного оскарження, так і без такої.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 08.08.2019 у справі № 480/106/19.

Натомість, суд звертає увагу на те, що перелік платників визначений статтею 4 Закону № 2464-VI, до яких відносяться, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п.4 ч.1 ст.1).

Однак, суд зауважує, що звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивач стверджує, що вона при здійсненні операцій з купівлі-продажу нерухомого майна виступала як фізична особа без статусу підприємця та сплатила податок на доходи фізичних осіб за ставкою 5%, а тому у неї не виникло обов`язку зі сплати податку на доходи фізичних осіб за ставкою, встановленою для фізичних осіб-підприємців, податку на додану вартість та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також подання відповідної податкової звітності за 2012-2018 роки. При цьому позивач зауважує, що вона не є та ніколи не була зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, а здійснення підприємницької діяльності є правом, а не обов`язком фізичної особи, внаслідок чого органи державної податкової служби не вправі визнавати осіб суб`єктами підприємництва без відповідного волевиявлення, покладаючи таким чином додаткове податкове навантаження та обов`язки з подання звітності.

Таким чином, оскільки поширення на позивача дії Закону №2464-VI входить до предмета доказування у цій справі (можливість застосування контролюючими органами до фізичних осіб законодавства, яке регулює діяльність фізичних осіб-підприємців за відсутності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрації такої особи в якості ФОП), твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду є передчасними, оскільки правова оцінка таким твердженням надається судом під час вирішення спору по суті.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Керуючись статтями 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про залишення позовної заяви без розгляду.

2. Ухвалу надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано - 26.04.2021.

Суддя Т.П. Балась