Справа № 640/29214/20
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2021 року м. Київ № 640/29214/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Міністерства юстиції України
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач), адреса: 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, що полягали у відмові підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в одеській області належним чином оформлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року;

- зобов`язати Міністерство юстиції України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином оформлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року із обов`язковим урахуванням зміни розмірів видів грошового забезпечення (окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років та посадового окладу, передбачених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 та постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №121) і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у березні 2010 року він був звільнений з посади Голови Державного департаменту України з питань виконання покарань та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №121 та відповідною зміною деяких видів грошового забезпечення, що враховується при визначенні розміру пенсії позивача, з 01 березня 2018 року, на переконання останнього, в нього виникло право на перерахунок пенсії.

21 квітня 2020 року позивач звернувся до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з заявою, в якій просив направити до Головного управління Пенсійного фонду України в одеській області довідку про розмір грошового забезпечення, у відповідь на яку листом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №3.3422-20/Г-348 позивача було повідомлено про те, що схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого постановою №704, не передбачено посаду Голови Державного департаменту України з питань виконання покарань та проінформовано про розмір посадового окладу за відповідною посадою, з якого позивачу обчислено пенсію.

Позивач вказує, що він до управління не звертався, а тому йому не зрозуміло, чому саме цим управлінням було надано відповідь на заяву від 21 квітня 2020 року.

У зв`язку з чим, 20 жовтня 2020 року позивач звернувся до Міністерства юстиції України з заявою, в якій також просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Листом від 02 листопада 2020 року №48767/Г-30253/16.32 Міністерство юстиції України повідомило позивача про те, що дія постанови Кабінету Міністрів України №704 не поширювалась на категорію осіб, вказаних у постанові Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718, тобто, на переконання позивача, фактично відмовлено у задоволенні його заяви.

Позивач з вказаними діями відповідача не погоджується, з огляду на те, що, на його переконання, хоча й визначення розміру посадового окладу для перерахунку пенсії регулюється постановою №718, питання про розміри інших видів грошового забезпечення врегульовані саме постановою №704.

Більш того, позивач зазначає, що після внесених постановою Кабінету Міністрів України №121 змін до Постанови №718, остання не містить посилання на посаду Голови ДПтС, а тому, як вважає позивач, для визначення розміру посадового окладу слід керуватись пунктами 5 та 6 Порядку.

Також, позивач вказує на те, що не погоджується з твердженнями відповідача, викладеними у листі відповіді, щодо звернення до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, як до уповноваженого органу для видачі довідок про розмір грошового забезпечення, оскільки вказаний Департамент є складовою структури Міністерства юстиції України, а зважаючи на те, що Департамент відповіді на заяву позивача не надав та відповідно до пункту 3 Порядку, на думку позивача, саме на Міністерство юстиції України покладено обов`язок видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Зважаючи на викладені вище обставини, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що відповідно до чинного законодавства дія постанови №704 на категорію осіб, вказаних у постанові №718, не поширювалась.

Також, представник відповідача послався на те, що Мінсоцполітики на запит відповідача повідомило, що постановою №121 умов проведення перерахунку пенсії даній категорії осіб, до яких відноситься і позивач, не визначено.

У зв`язку з чим, на переконання представника відповідача, підстави для підготовки та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлених довідок про грошове забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії позивача відсутні.

Також, представник відповідача наголосив на тому, що саме Департамент з питань виконання кримінальних покарань є уповноваженим органом для підготовки та направлення довідок про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсій у даному випадку.

На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач подав суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій послався на аналогічні обставини тим, що викладені у позовній заяві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 був звільнений з посади Голови Державного департаменту України з питань виконання покарань, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, якому призначена пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Більш того, матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 2016 року №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» та відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Державною пенітенціарною службою України у 2016 році до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було направлено довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, виходячи з таких видів грошового забезпечення:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим (спеціальним) званням;

- надбавка за вислугу років (40%);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20%);

- надбавка за інтенсивність (50%);

- надбавка за почесне звання «заслужений» чи «народний» (5%);

- доплата за науковий ступінь чи вчене звання (5%);

- надбавка за проведення ревізії (державної експертизи) (20%).

Відповідно до додатку до постанови Кабінету Міністрів України №718 від 19 березня 2018 року (в редакції до 16 травня 2017 року) було встановлено розмір посадового окладу Голови ДПтС, тобто, за посадою, яку займав позивач до свого звільнення.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №718 установлено, що військовослужбовцям та особам начальницького складу, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, виплачується: надбавка за інтенсивність служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу; премія відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів, передбачених у кошторисі на преміювання військовослужбовців та осіб начальницького складу відповідного органу; грошова допомога на оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

В свою чергу, пунктом 3 цієї постанови передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького складу, зазначених у пункті 1 цієї постанови, складається з посадового окладу, інших виплат, установлених цією постановою, а також окладу за військовим (спеціальним) званням і надбавки за вислугу років, установлених у розмірі та порядку, що визначаються законодавством для військовослужбовців.

Суд зазначає, що Указом Президента України №1085/2010 від 09 грудня 2010 року з метою оптимізації системи центральних органів виконавчої влади, усунення дублювання їх повноважень, забезпечення скорочення чисельності управлінського апарату та витрат на його утримання, підвищення ефективності державного управління було утворено Державний департамент України з питань виконання покарань, який очолював Голова Державного департаменту.

В 2010 році створена Державна пенітенціарна служба України шляхом перетворення Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2016 року №343 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» ліквідовано Державну пенітенціарну службу України, покладено на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, а також установлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної пенітенціарної служби, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 26 квітня 2017 року №297 виключено слово «ДПтС» у законодавстві було замінено словами «Міністерство юстиції» чи «Державна кримінально-виконавча служба» та виключено у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» (Офіційний вісник України, 2016 р., № 85, ст. 2773) у графі «Найменування посади» слова «Голова ДПтС,», «перший заступник Голови ДПтС,», «заступник Голови ДПтС,».

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також, 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови №704.

Крім того, 28 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 121, якою внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 718, зокрема, підвищені розміри посадових окладів шляхом визначення груп оплати праці на посадах державної служби, зазначених у постанові № 718.

З метою виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» щодо забезпечення підготовки довідок про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Міністерством юстиції України прийнято наказ від 13 березня 2018 року № 686/5 «Про затвердження переліків посад осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які скорочені та прирівнюються до існуючих посад».

Як вбачається з Переліку посад осіб начальницького складу центрального апарату Державного департаменту України з питань виконання покарань, апарату Державної пенітенціарної служби України, Інспекції по особовому складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які скорочені та прирівнюються до існуючих посад осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, посаду Голови ДИтС України не прирівняно до жодної існуючої посади, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704.

Проте, позивач, вважаючи, що він має право на перерахунок пенсії з огляду на вищевикладені обставини, проте, не здійснення такого перерахунку, у зв`язку з не підготовкою та не направленням до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, останній звернувся до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з відповідною заявою, у відповідь на яку отримав лист Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 26 травня 2020 року №3.3422-20/Г-348, в якому зазначено, що схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року, не передбачено посаду голова Державного департаменту України з питань виконання покарань, з якої позивача було звільнено зі служби, а також зазначено, що розмір посадового окладу за відповідною посадою Голова ДПтС встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718 в розмірі 12061 грн, з якого позивачу було обчислено пенсію.

20 жовтня 2020 року позивач звернувся до Міністерства юстиції України з заявою, в якій просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в одеській області належним чином оформлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку з 01 березня 2018 року пенсії ОСОБА_1 .

Листом від 02 листопада 2020 року №48767/Г-30253/16.3.2 Міністерство юстиції України повідомило позивача про те, що на нього, як на особу, зазначену у постанову Кабінету Міністрів України №718, не поширюються положення постанови Кабінету Міністрів України №704. Також у листі зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України №121 від 28 лютого 2018 року внесені зміни до постанови №718, зокрема, підвищені розміри посадових окладів шляхом визначення груп оплати праці на посадах державної служби, зазначених у постанові №718. При цьому, позивача повідомлено, що уповноваженим органом для видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, які проходили службу в Державній кримінально-виконавчій службі України є Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не виготовлення та ненадання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області нової довідки про грошове забезпечення з урахування додаткових видів грошового забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно із статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Відповідно до пункту 2 Порядку Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Пунктом 6 Порядку № 45 встановлено, що відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до приписів Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 395/2011, Мін`юст України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної правової політики, зокрема у сфері виконання кримінальних покарань.

Мін`юст України відповідно до покладених на нього завдань:

- розробляє за дорученням Президента України, Кабінету Міністрів України та з власної ініціативи проекти законів та інших нормативно-правових актів;

- утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, установи та організації, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, формує кадровий резерв на посади керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Мін`юсту України.

Мін`юст України у межах повноважень, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання.

Нормативно-правові акти Мін`юсту України підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Рішення Мін`юсту України, прийняті в межах його повноважень, обов`язкові до виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами та місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності і громадянами.

Як встановлено судом, на виконання наведених вище нормативно-правових актів Міністерством юстиції України затверджено Перелік посад осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які скорочені та прирівнюються до існуючих посад, до якого не включено таку посаду, як Голова ДПтС України та не прирівняно до будь-якої існуючої посади.

В свою чергу, частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вже зазначалось судом, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 (надалі постанова №704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, постановою №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704).

Таким чином, положеннями профільного нормативно-правового акту передбачено, що пенсії обчислюються із вираховуванням як посадових окладів, так і додаткових видів грошового забезпечення. Аналогічні за змістом положення містяться і в підзаконних нормативно-правових актах.

Факт обчислення розміру пенсії позивача із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення при її призначенні не спростовано відповідачем у справі.

В той же час, підпунктом 2 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Отже, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, у позивача виникло право на перерахунок пенсії.

В свою чергу, судом встановлено, що саме на Міністерство юстиції після ліквідації Державної пенітенціарної служби України, яка є правонаступником Державного департаменту України з питань виконання покарань, було покладено завдання і функції з реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, що, відповідно, свідчить, що обов`язок з підготовки та надання до територіальних управління Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року в даному випадку Голові ліквідованого Державного департаменту України з питань виконання покарань також покладено на Міністерство юстиції України.

Проте, пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі постанова КМУ №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови №704.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульоване Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі по тексту Порядок №3-1).

У відповідності до пунктів 23, 24 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону.

Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5).

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

У відповідності до пунктів 1-3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

При цьому, згідно висновку Верховного Суду України (постанова від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13) про правильне застосування статей 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щодо підстав для повідомлення про відмову в перерахунку пенсії вказує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Разом з цим, відповідно до частини 1 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

Аналіз наведених норм законодавства України дозволяє суду дійти висновку про те, що перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснюється органами Пенсійного фонду України лише після отримання повідомлення про підвищення грошового забезпечення та отримання довідок про розмір грошового забезпечення, складених відповідними уповноваженими структурними підрозділами або на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

При цьому, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Міністерство юстиції України станом на 2018 рік було уповноваженим органом, який мав направити довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з урахуванням окладів за посадою, військовим званням, відсотковою надбавкою за вислугу років, що визначення станом на 01 березня 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, в якій враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України визначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової набавки за вислугу років за відповідною посадовою, за нормами, чинними на 01 березня 2018 року та постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №121.

Проте, як стверджує позивач та що не спростовано відповідачем, така довідка підготовлена та направлена не була.

Більш того, судом встановлено, що посаду позивача не було включено відповідачем до Переліку посад осіб начальницького складу центрального апарату Державного департаменту України з питань виконання покарань, апарату Державної пенітенціарної служби України, Інспекції по особовому складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які скорочені та прирівнюються до існуючих посад осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та не прирівняно її до жодної існуючої посади, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704, що, відповідно, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача в цій частині.

У зв`язку з чим, керуючись частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне визнати протиправною таку бездіяльність відповідача та зобов`язати вчинити дії щодо прирівняння посади «Голова Державного департаменту України з питань виконання покарань», з якої позивача було звільнено у 2010 року до жодної існуючої посади, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» щодо забезпечення підготовки довідок про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В той же час, суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року №20 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань, на виконання якої наказом Міністерства юстиції України від 19 серпня 2020 року №2845/5 затверджено Положення про Департамент з питань виконання кримінальних покарань, одним з основних завдань якого, згідно з підпунктом 31 пункту 3 Положення, є організація підготовки та подання матеріалів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які проходили службу та були звільнені, у тому числі, з апарату Державного департаменту України з питань виконання покарань.

У зв`язку з чим, виходячи з положень чинного законодавства, з моменту утворення Департаменту, саме на останнього покладено обов`язок щодо підготовки та направлення до територіальних органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій.

Аналіз наведених норм чинного законодавства та встановлених судом обставин дозволяє суду дійти висновку про те, що відповідач на момент виникнення спірних правовідносин (20 жовтня 2020 року) вже не був уповноваженим органом у розумінні вимог Порядку №45 на підготовку та надіслання до територіальних органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, у тому числі, позивача, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір його грошового забезпечення та зобов`язанні вчинити такі дії, оскільки такими повноваженнями, як станом на день звернення позивача до відповідача з відповідною заявою, так і станом на момент розгляду справи по суті, наділений Департамент з питань виконання кримінальних покарань

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не включення до Переліку посад осіб начальницького складу центрального апарату Державного департаменту України з питань виконання покарань, апарату Державної пенітенціарної служби України, Інспекції по особовому складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які скорочені та прирівнюються до існуючих посад осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 13 березня 2018 року № 686/5 «Про затвердження переліків посад осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які скорочені та прирівнюються до існуючих посад» посаду «Голова ДПтС України» та прирівнянні її до існуючої посади, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704.

3. Зобов`язати Міністерство юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ) включити до Переліку посад осіб начальницького складу центрального апарату Державного департаменту України з питань виконання покарань, апарату Державної пенітенціарної служби України, Інспекції по особовому складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які скорочені та прирівнюються до існуючих посад осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 13 березня 2018 року № 686/5 «Про затвердження переліків посад осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які скорочені та прирівнюються до існуючих посад» посаду «Голова ДПтС України», з якої ОСОБА_1 було звільнено, та прирівняти її до існуючої посади, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник