Справа № 640/9272/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9272/20
УХВАЛА

26 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Кобаля М.І., Лічевецького І.О., перевіривши матеріали апеляційної скарги Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Приватне підприємство «Воронівка Агро», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі - Позивач, НВ ТОВ «Агро-Інтер») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Відповідач, ВДВС УЗПВР у Миколаївській області), третя особа - Приватне підприємство «Воронівка Агро» (далі - Третя особа, ПП «Воронівка Агро»), про:

- визнання протиправною бездіяльності заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенка Сергія Сергійовича, яка полягає у не вчиненні дій щодо надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.11.2019 року у виконавчому провадженні № 37674119 на адресу НВ ТОВ «Агро-Інтер»;

- зобов`язання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенка Сергія Сергійовича надіслати на адресу НВ ТОВ «Агро-Інтер» постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 26.11.2019 року у виконавчому провадженні № 37674119.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.01.2021 року позов задоволено повністю. Крім того, відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його в частині відмови у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу та прийняти нову, якою клопотання НВ ТОВ «Агро-Інтер» про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити і стягнути на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30.03.2021 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 287, 295 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що Апелянтом пропущено десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а викладені у клопотанні про поновлення строку причини поважними визнані не були.

Як вбачається за матеріалів справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано Позивачем 02.04.2021 року.

На виконання вимог даної ухвали Апелянтом 12.04.2021 до суду направлено заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій останній просив визнати недоліки апеляційної скарги усунутими та відкрити апеляційне провадження у справі. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції НВ ТОВ «Агро-Інтер» зазначає, що 22.01.2021 року представник Позивача отримав копію рішення суду від 04.01.2021 року. Разом з тим, у період з 18.01.2021 року по 30.03.2021 року директор підприємства Васюк М.Г. перебував у відрядженні у с. Бігач згідно наказу від 15.01.2021 року №74-к, у той час як адвокат НВ ТОВ «Агро-Інтер», Васюк М.М. , є аспірантом Національного університету біотехнологій і природокористування України, та у період з 25.01.2021 року по 26.01.2021 року, з 28.01.2021 року по 14.02.2021 року, з 16.02.2021 року по 08.03.2021 року, з 10.03.2021 року по 22.03.2021 року і 24.03.2021 року на підставі відповідних наказів АО «ВР Партнерс» перебував у відпустці, яка пов`язана з навчанням в аспірантурі, що виключало можливість у період до 27.03.2021 року забезпечити подання апеляційної скарги. У той час, з урахування періодів перебування у відпустці, адвокат звернувся із апеляційною скаргою протягом 10 днів з моменту отримання копії судового рішення.

Надаючи оцінку викладеним у заяві доводам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено в ухвалі від 30.03.2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, рішення суду першої інстанції прийнято 04.01.2021 року у порядку письмового провадження. Копію повного тексту рішення суду отримано представником Позивача 22.01.2021 року (а.с. 53). Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції було 01.02.2021 року. Проте її подано до відділення поштового зв`язку 27.03.2021 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Частиною 1 статті 121 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.04.2018 року у справі №826/18588/15, від 04.03.2021 року у справі № 826/10596/17.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що перебування директора НВ ТОВ «Агро-Інтер» у відрядженні на підставі наказу від 15.01.2021 року №74-к у період з 18.01.2021 року на 72 календарних дні не може вважатися об`єктивно непереборною обставиною пропуску процесуального строку, оскільки це не позбавляло можливості представника підприємства - адвоката Васюка М.М., своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою в інтересах його довірителя.

Аналогічна позиція щодо перебування особи у відрядженні в якості підстав поновлення строку на апеляційне оскарження висловлена Верховним Судом у постанові від 18.03.2021 року у справі № 466/227/18.

Щодо твердження представника Позивача про те, що останній у період з 25.01.2021 року по 26.01.2021 року, з 28.01.2021 року по 14.02.2021 року, з 16.02.2021 року по 08.03.2021 року, з 10.03.2021 року по 22.03.2021 року і 24.03.2021 року перебував у відпустці, яка пов`язана з навчанням в аспірантурі, а тому об`єктивно не мав можливості забезпечити подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання 22.01.2021 року копії судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Матеріали справи свідчать, що 27.01.2021 року та 16.02.2021 адвокатом НВ ТОВ «Агро-Інтер» Васюком М.М. до Окружного адміністративного суду міста Києва засобами електронного зв`язку надсилалися заяви про вжиття заходів з метою дотримання строків розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення та про видачу виконавчого листа (а.с. 76, 101, 102). Крім того, 24.02.2021 року представником НВ ТОВ «Агро-Інтер» Васюком М.М. було особисто отримано у приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва копію ухвали від 15.02.2021 року у справі №640/9272/20 (а.с. 101), а також виконавчі листи (а.с. 103-104). Крім того, апеляційна скарга на ухвалу суду від 15.02.2021 року була підготовлена та підписана адвокатом Васюком М.М. від імені НВ ТОВ «Агро-Інтер» та направлена засобами поштового зв`язку 20.02.2021 року (а.с. 109-119). У подальшому, 09.03.2021 року також адвокатом Васюком М.М. було направлено на адресу суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (а.с. 128-132). Крім іншого, указаний адвокат також особисто брав участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 23.03.2021 року (а.с. 148-150).

Отже, починаючи з 22.01.2021 року (дня отримання нарочно копії рішення суду від 04.01.2021 року у цій справі), адвокат Васюк М.М. як представник НВ ТОВ «Агро-Інтер» брав активну участь у справі №640/9272/20 шляхом подання заяв, отримання процесуальних документів, подання апеляційної скарги на ухвалу від 15.02.2021 року, а також участі у судовому засіданні з її розгляду в суді апеляційної інстанції. Відтак, посилання Апелянта на те, що перебування представника товариства у відпустці, яка пов`язана з навчанням в аспірантурі, є перешкодою для реалізації права на апеляційне оскарження отриманого 22.01.2021 року рішення суду від 04.01.2021 року у цій справі, є безпідставним та спростовується вищевикладеними обставинами.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску Апелянту строку на апеляційне оскарження рішення суду від 04.01.2021 року. Інших доводів поважності причин пропуску строку Апелянтом не зазначено.

Положеннями статті 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, в тому числі процесуальних строків подачі апеляційної скарги.

У контексті наведеного судом враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку такого оскарження з поважних причин.

Аналогічну позицію підтримує і Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 року у справі №804/95/17, а також у постанові від 11.03.2021 року у справі № 280/1686/19.

Суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеєр проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів Апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про поновлення строків на апеляційне оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Приватне підприємство «Воронівка Агро», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді М.І. Кобаль

І.О. Лічевецький