Справа № 360/427/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 квітня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/427/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Пляшкової,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Осики М.І. (адвокат),

представника першого та

другого відповідачів Смирнова О.О. (самопредставництво),

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання позивача про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним і скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває зазначена адміністративна справа.

Від позивача 22 квітня 2021 року надійшло клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить суд витребувати з Офісу Генерального прокурора інформацію про запитання, які визнані рішеннями (протоколами) кадрових комісій некоректними, а також такими, що мають дві або більше правильних відповідей; з Третьої кадрової комісії інформацію про результати розгляду заяв позивача щодо перегляду результатів іспиту у формі анонімного тестування, яке направлено до розгляду з Офісу Генерального прокурора.

У підготовчому засіданні позивач та представник позивача підтримали клопотання в частині витребування від Офісу Генерального прокурора інформацію про запитання, які визнані рішеннями (протоколами) кадрових комісій некоректними, а також такими, що мають дві або більше правильних відповідей.

Представник першого та другого відповідачів заперечував проти задоволення клопотання про витребування доказів.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів, суд дійшов такого висновку.

Частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено обов`язок суду вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина четверта статті 9 КАС України).

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша).

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною першою статті 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною першою статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

З вищевикладеного слідує, що суд сприяє сторонам в отриманні доказу шляхом його витребування від будь-якої особи, у якої такий доказ знаходиться. Однак доказ, про витребування якого заявлено клопотання, має бути належним, тобто містити інформацію про предмет доказування у справі, тобто обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги чи заперечення.

В обґрунтування клопотання про витребування доказів, позивач зазначає, що їй з протоколу засідання Третьої кадрової комісії від 19 жовтня 2020 року № 4 стало відомо, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 щодо можливості зарахування відповідей на питання № 1075, яке є некоректним та передбачає два чи більше варіантів правильних відповідей, але програмним забезпеченням встановлюється лише єдиний алгоритмічний порядок зарахування правильної відповіді, тобто завчасно визначений. За результатами розгляду зазначеної заяви Третьою кадровою комісією ухвалено рішення про задоволення заяви шляхом виключення некоректного питання, оскільки воно тягне за собою негативні наслідки у вигляді неуспішного проходження прокурором атестації, та надання можливості повторно пройти тестування. Враховуючи той факт, що випадки наявності двох або більше правильних відповідей на питання, що визнані безпосередньо Третьою кадровою комісією, інформація про кількість таких випадків, у порівнянні з інформацією про правильність відповідей позивача, може свідчити про аналогічні факти щодо позивача.

Тобто необхідність витребування доказів обґрунтована ймовірним потраплянням некоректних питань, які містять дві правильні відповіді, до згенерованого для анонімного тестування позивача переліку питань.

У позовній заяві позивач в обґрунтування своєї незгоди з рішенням Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора вказує, що після складання анонімного тестування та одержання усних результатів, нею подано до Комісії заяву, в якій повідомлено про невідповідність представлених тестів тим, що були офіційно затверджені, а також, що деякі питання мали двозначні відповіді (декілька правильних відповідей), у зв`язку з чим просила перерахувати виставлені бали.

Однак, ані в позовній заяві, ані в заяві до Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора позивачем не наведені конкретні питання з переліку питань, згенерованого для анонімного тестування позивача.

Отже позивач намагається в такий спосіб зібрати нові докази, які Третьою кадровою комісією не покладалися в основу оскаржуваного рішення про неуспішне проходження анонімного тестування.

Відповідно суд дійшов висновку, що клопотання позивача заявлено щодо доказу, який не стосується предмету спору та не входить до предмету доказування.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для витребування доказів, внаслідок чого клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 373, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Повну ухвалу складено 28 квітня 2021 року.

СуддяК.О. Пляшкова