Справа № 240/7247/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/7247/21

категорія 112010203

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Чернова Г.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області яка призавела до ненарахування та невиплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період, нарахованої на підставі постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 14.06.2011 у справі №2а-5649/11;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 14.06.2011 у справі №2а-5649/11 за період з 01.10.2010 по 10.10.2017.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В позовній заяві ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів (в тому числі й пенсії), нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати").

Таким чином, пенсійний орган, з вини якого пенсіонеру не було вчасно нараховано та виплачено пенсію, повинен здійснити виплату такої пенсії з одночасною виплатою суми компенсації втрати частини доходів. При цьому, виплата пенсіонеру компенсації втрати частини доходів повинна бути здійснена у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості по пенсії.

Невиплата пенсіонеру суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснена виплата заборгованості по пенсії, є порушенням прав пенсіонера на отримання такої компенсації.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що сума донарахованої на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 14.06.2011 у справі №2а-5649/11, пенсія в загальному розмірі 11607,00 гривень була виплачена позивачу 10.10.2017. Однак, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати вищезазначеної пенсії позивачу виплачена не була.

Таким чином, саме у жовтні 2017 року позивач дізнався (мав реальну можливість дізнатися) про порушення Головним управлянням Пенсійного фонду України в Житомирській області його права на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

У контексті зазначеного та з огляду на положення ст. 120, 122 КАС України суд приходить до висновку, що процесуальний строк для звернення до суду з даною позовною заявою почався для позивача 11 жовтня 2017 року (з наступного місяця після виплати їй донарахованої на виконання судових рішень пенсії без виплати при цьому компенсації втрати частини доходів) та закінчився 12 квітня 2018 року, після спливу шестимісячного строку, з дня, коли позивач дізналась про порушення свого права на виплату компенсації втрати частини доходів.

Однак, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернулась лише 17 квітня 2021 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті у якому до суду надійшла позовна заява.

З огляду на зазначене суд робить висновок, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії подано з пропущенням встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду.

Водночас, той факт, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області позивач звернувся у 2021 році та отримав за результатами свого звернення відмову, оформлену листом від 05.04.2021 не змінює часу, з якого вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише штучно створеною передумовою звернення до суду.

Згідно з ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з тим, позивач з відповідною заявою про поновлення пропущеного процесуального строку до суду не зверталась.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_2 без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду окремої заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Г.В. Чернова