Справа № 140/12150/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/12150/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в порядку письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» (далі ПП «НТФ «Укр-Петроль», позивач) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі ГУ ПФУ у Тернопільській області, відповідач, податковий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 липня 2019 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 липня 2019 року на АЗС ПП «НТФ «Укр-Петроль», що знаходиться за адресою: Теребовлянський район, А/Д м19 Доманове- Ковель-Чернівці-Мамалига КМ 344+866, АЗС №1 з магазином, податковим органом було проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, за результатами якої складено акт від 04 липня 2019 року №814/19-00-40-00/3221543 на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22 липня 2019 року №, яким до підприємства застосовано штрафні санкції за роздрібну торгівлю пальним без ліцензії в сумі 250 000,00 грн.

Позивач зазначає, що на вказану АЗС отримав ліцензію №1900175 з терміном дії з 11 липня 2019 року по 11 липня 2024 року, однак у зв`язку із тим, що Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» чітко не було врегульовано відносини щодо органу, який видає ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а Державна фіскальна служба України лише 30 травня 2019 року направила лист за №17014/7/99-99-12-01-01-17 із розпорядженням про видачу ліцензій головними управліннями в областях з 01 липня 2019 року, держава штучно створила для добросовісних платників перешкоди в господарюванні, що призвело до накладення штрафу на підприємство.

На думку позивача, з урахуванням вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», запровадження ліцензуванню нового виду господарської діяльності (роздрібна торгівля пальним) повинно бути здійснено не раніше як з 01 вересня 2019 року (не менш як через два місяці після 01 липня 2019 року). Вказаний строк визначений законом як для держави, з метою унормування змін у правовідносинах або при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, так і для суб`єктів господарювання, які мають забезпечити виконання вимог закону, пов`язаних із запровадженими змінами. Наведений двомісячний строк встановлений законом саме для додержання балансу у спірних правовідносинах між державою та суб`єктом господарювання.

З наведених підстав просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву представник ГУ ДПС у Тернопільській області позовних вимог не визнала, повідомила, що на підставі наказу ГУ ДФС у Тернопільській області від 04 липня 2019 року №1292 контролюючим органом було здійснено фактичну перевірку юридичної особи ПП «НТФ «Укр-Петроль» за період з 01 січня 2019 року по 13 серпня 2019 року, зокрема за адресою Теребовлянський район, А/Д м19 Доманове- Ковель-Чернівці-Мамалига КМ 344+866, за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової, роздрібної торгівлі та зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального від 05 липня 2019 року №814/15-00-40-00/32215743, відповідно до якого, перевіркою встановлено факт реалізації (зберігання) позивачем за вищезазначеною адресою пального, без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

На підставі вказаного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 22 липня 2019 року № на суму 250000,00 грн.

Вказує, що Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року №481 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирають чинності з 01 липня 2019 року

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2015 року №609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання таким, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», Головне управління ДПС у Тернопільській області було уповноважене видавати ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а відтак, згідно Закону України №481 й здійснювати контроль за дотриманням норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

З наведених підстав в задоволенні адміністративного позову просить відмовити (арк. спр. 20-22).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб (арк. спр. 12).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року у даній справі замінено відповідача - Головне управління ДФС у Тернопільській області на правонаступника Головне управління ДПС у Тернопільській області (арк. спр. 44).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року провадження у справі за позовом Приватного підприємства «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення закрито (арк. спр. 52).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу ПП «НТФ «Укр-Петроль» задоволено, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року про закриття провадження у справі №140/12150/20 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (арк. спр. 89-92).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року дану справу прийнято до провадження для продовження її розгляду (арк. спр. 98).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у даній справі заміно відповідача Головне управління ДПС у Тернопільській області на правонаступника Головне управління ДПС у Тернопільській області (46021, місто Тернопіль, вулиця Білецька, будинок 1, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44143637).

Представник ГУ ДПС у Тернопільській області у додаткових поясненнях від 09 березня 2021 року повторно зазначає, що відповідно до акту про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової, роздрібної торгівлі та зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального від 05 липня 2019 року №814/15-00-40-00/32215743 перевіркою встановлено факт реалізації (зберігання) ПП «Нафто Торгова Фірма «Укр-Петроль» за адресою: Теребовлянський район, А/Д М19 Доманове-Ковель-Чернівці КМ 344+866 пального, без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (арк. спр. 102-103).

На адресу суду 10 березня 2021 року також надійшли додаткові пояснення ПП «НТФ «Укр-Петроль», в яких позивач звертає увагу на неможливість та нереальність отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним станом на 01 липня 2019 року, тобто на день запровадження ліцензування роздрібної торгівлі пальним та введення штрафів за відсутність самої ліцензії. Зауважує, що з 01 липня 2019 року діяльність з роздрібної торгівлі пальним підлягає ліцензуванню та цієї дати роздрібна торгівля пальним здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії, однак фактично отримати ліцензію для здійснення роздрібної торгівлі пальним можливо було не раніше 01 липня 2019 року, що є днем набрання чинності нормами Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» щодо ліцензування, в тому числі й щодо відповідальності за торгівлю пальним без ліцензії.

Отже, зволікання з боку держави в особі її органів виконавчої влади (Кабінету Міністрів України, ДФС) щодо визначення органу ліцензування та відповідно зменшення суб`єкту господарювання строку для реалізації права на отримання ліцензії, призвело б до необхідності зупинення діяльності суб`єкта господарювання. Зокрема, суб`єктам господарювання надано 18 днів для подання відповідної заяви, в той час як органу ліцензування Законом надано 20 днів на розгляд заяви про отримання ліцензії (арк. спр. 115-117).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості щодо ПП «НТФ «Укр-Петроль», основним видом діяльності якого є КВЕД 46.71 - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний) (арк. спр. 10).

На підставі наказу від 04 липня 2019 року №1292 «Про проведення фактичної перевірки» ГУ ДФС у Тернопільській області була проведена фактична перевірка ПП «НТФ «Укр-Петроль» за адресами провадження діяльності, у тому числі: Теребовлянський район, А/Д М19 Доманове-Ковель-Чернівці КМ 344+866, з питань наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі пальним, ліцензій на право зберігання пального, а також інших питань, що регулюються вимогами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (арк. спр. 21).

За наслідками проведення перевірки був складений акт від 04 липня 2019 року, яким встановлено порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (арк. спр. 8-9).

На підставі зазначеного акту перевірки ГУ ДФС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення - рішення від 22 липня 2019 року №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 250000,00 грн (арк. спр. 7).

ПП «НТФ «Укр-Петроль», не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням рішенням звернулося із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як передбачено підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до ПК України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі Закон №2628-VIII) внесено зміни до Закону № 481/95-ВР, зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирали чинності з 01 липня 2019 року.

Згідно статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 8 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що у разі здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у розмірі 250000 гривень.

Як установлено судом, відповідно до акту від 05 липня 2019 року №814/15-00-40-00/32215743 про результати фактичної перевірки ПП «НТФ «Укр-Петроль» за адресою провадження діяльності: Теребовлянський район, А/Д М19 Доманове-Ковель-Чернівці КМ 344+866 встановлено факт реалізації (зберігання) позивачем пального без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Суд зауважує, що на вказане місце торгівлі позивачу 11 липня 2019 року була видана ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер №1900175, однак термін дії такої ліцензії з 11 липня 2019 року до 11 липня 2024 року, тоді як діяльність з роздрібної торгівлі пальним підлягає ліцензуванню з 01 липня 2019 року (арк. спр. 6).

З огляду на вказане, суд уважає за необхідне зазначити наступне.

У зв`язку із зміною правового регулювання Державна фіскальна служба України 30 травня 2019 року направила Головним управлінням ДФС у областях та м. Києві лист №17014/7/99-99-12-01-01-17, яким роз`яснила порядок отримання ліцензії, зокрема і на роздрібну торгівлю пальним, в якому зазначила, що ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального або рішення про відмову в їх видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. Суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії (на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем розташування місць зберігання та роздрібної торгівлі пальним), починаючи з 12 червня 2019 року. При цьому головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01 липня 2019 року.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 19 червня 2019 року №545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального. Вказана постанова набрала чинності 01 липня 2019 року.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулює (встановлює, визначає) Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року №222-VIII (далі - Закон №222-VIII).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону №222-VIII ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як, зокрема, виробництво і торгівля пальним, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Частиною першою статті 8 Закону №222-VIII, у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття.

Згідно з абзацом четвертим пункту 4 частини першої статті 3 Закону №222-VIII у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.

Частиною другою статті 20 Закону №222-VIII встановлено, що у разі відсутності ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за провадження такої господарської діяльності без ліцензії не застосовується.

Враховуючи вищенаведені правові норми, суд зауважує, що з 01 липня 2019 року набрали чинності норми Закону №481/95-ВР щодо ліцензування роздрібної торгівлі пальним. З цієї дати роздрібна торгівля пальним здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії. У разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів 250000 грн.

Зважаючи на положення абзацу четвертого пункту 4 частини першої статті 3, частини першої статті 8 Закону №222-VIII при запровадженні ліцензування роздрібної та оптової торгівлі паливом, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття.

Закон №2628-VІІІ, яким внесені зміни в тому числі до Законів №481/95-ВР, №222-VIII, набрав чинності з 01 січня року 2019, крім зокрема норм підпункту 6 (щодо змін до Закону №481/95-ВР), підпункту 17 (щодо змін до Закону №222-VIII) пункту 2 розділу II цього Закону, що набирали чинності з 01 липня 2019 року.

Отже законодавець при запровадженні ліцензування роздрібної та оптової торгівлі пальним дотримався принципів, встановлених Законом №222-VIII, щодо надання достатнього строку для реалізації прийнятих змін, який склав вісім місяців з дня прийняття Закону №2628-VІІІ.

Разом з тим, необхідно звернути увагу на Лист ДФС, щодо органу, який видає ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, який 30 травня 2019 року направлено головним управлінням в областях із розпорядженням про видачу ліцензій головними управліннями в областях з 01 липня 2019 року.

Таким чином, про можливість подати документи для отримання ліцензії з 12 червня 2019 року суб`єкт господарювання міг дізнався з листа, при цьому фактично отримати ліцензію для здійснення роздрібної торгівлі пальним можливо було не раніше 01 липня 2019 року, що є днем набранням чинності норм Закону №2628-VІІІ щодо ліцензування, в тому числі й щодо відповідальності за торгівлю пальним без ліцензії.

Отже зволікання з боку держави в особі її органів виконавчої влади щодо визначення органу ліцензування та відповідно зменшивши суб`єкту господарювання строк для реалізації права на отримання ліцензії до набрання чинності норм Закону 2628-VІІІ щодо ліцензування, призвело б до необхідності зупинення діяльності АЗС суб`єкта господарювання.

Зазначені дії органів виконавчої влади є прикладом порушення ними принципу «належного урядування», які призвели до перешкод в господарюванні для добросовісних платників.

Суд зазначає, що затримка в отриманні ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю законодавчо визначеного порядку отримання таких ліценцій станом на день набрання чинності Законом №2628-VIII.

Аналізуючи наявність легітимної мети і пропорційність втручання держави у майнові права позивача за обставин, що склалися у цій справі, Суд у справі бере до уваги те, що держава не створила правового регулювання і фактичних умов, за яких господарська діяльність позивача у спірний період могла б бути законною. Необхідний перехідний період був уведений в дію, проте ретроспективної дії таким положенням законодавець не надав. Отже, притягнення до відповідальності за таких умов не може бути визнане таким, що переслідує законну мету і є пропорційним.

Аналогічну позицію висловлено в постановах Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі №160/10203/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 520/13020/19.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частини друга статті 77 КАС України).

Суд уважає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень належними, достатніми та допустимими доказами не спростовано доводи адміністративного позову та не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення рішення від 22 липня 2019 року №

З урахуванням встановлених обставин справи, аналізу норм чинного законодавства, та виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 22 липня 2019 року №.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 3750,00 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до платіжного доручення від 18 серпня 2020 року №3250 (арк. спр. 5) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 120).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» (44700, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Драгоманова, 19А, ідентифікаційний код юридичної особи 32215473) до Головного управління ДПС у Тернопільській області (46021, місто Тернопіль, вулиця Білецька, будинок 1, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44143637) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 22 липня 2019 року №.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області судовий збір в сумі 3750,00 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 26 квітня 2021 року.