Справа № 420/2168/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2168/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому, серед іншого, просив суд скасувати рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2215994/39188812 від 08.12.2020 р. та зобов`язання зареєструвати розрахунок коригування № 717, дата складання: 23.12.2019 р., загальна сума з ПДВ: -5692,44 грн. (від`ємне значення), покупець: ТОВ «ЕПІЦЕНТР К».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариством було складено та направлено для реєстрації в ЄРПН розрахунок коригування, однак його реєстрацію зупинено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 з підстав відповідності пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, затверджених листом ДФС України 07.08.2019 № 1962/99-99-29-01-01. В свою чергу, зазначені критерії ризиковості не є нормативно-правовим актом, чим порушується принцип правової визначеності. Крім того, рішенням ОАС м. Києва від 05.06.19 по справі № 826/12108/18, залишеним без змін постановою 6ААС від 10.12.19 та постановою ВС від 10.03.20, визнано протиправними та скасовано п.п. 10, 20, 21 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117. Лише 01.02.2020 набрали чинності нові критерії ризиковості, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165. Таким чином, у періоді з 11.12.19 по 01.02.20 критерії ризиковості платника взагалі були відсутні, у зв`язку із чим підстави для моніторингу та зупинення реєстрації РК також відсутні. Також зі змісту квитанції про зупинення реєстрації РК не вбачається можливим визначити, якому / яким критерію ризиковості, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку позивач чи розрахунок коригування відповідають. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності. При цьому у квитанції про зупинення РК не зазначено переліку документів, необхідних для його реєстрації. В свою чергу, можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію РК, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. З метою реєстрації РК через електронний кабінет позивач подав повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо РК, реєстрацію якого зупинено, додавши необхідні документів, які були достатніми для реєстрації РК. Однак відповідач, без наведення на те достатніх та обґрунтованих підстав, надані позивачем документи не врахував, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення та наявність підстав для його скасування.

Ухвалою судді від 29.01.21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 15.02.21 роз`єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії; виділено у самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2215994/39188812 від 08.12.2020 р. та зобов`язання зареєструвати розрахунок коригування № 717, дата складання: 23.12.2019 р., загальна сума з ПДВ: -5692,44 грн. (від`ємне значення), покупець: ТОВ «ЕПІЦЕНТР К».

Ухвалою суду від 19.02.21 справу № 420/2168/21 прийнято до провадження та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов.

Відзив на позовну заяву від Державної податкової служби України до суду не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Прокар-Трейдінг» (39188812) зареєстровано 18.04.2014 Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису 0052741. Види діяльності Товариства: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту.

Позивачем, в якості продавця, було складено (виписано) розрахунок коригування № 717 від 23.12.19 до раніше складеної та зареєстрованої позивачем податкової накладної за операціями із контрагентом, який направлено на реєстрацію в ЄРПН.

Однак через електронний кабінет платника податків позивач отримав квитанцію від 15.01.20, згідно якої реєстрацію РК в ЄРПН зупинено у зв`язку із відповідністю вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У зв`язку із цим через електронний кабінет позивачем надано до територіального податкового органу Повідомлення № 1 від 03.12.20 про надання пояснень та копій документів щодо РК, реєстрацію якого зупинено, у яких надав пояснення та копії (скан-копії) документів, необхідних для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію.

Однак в подальшому через електронний кабінет платника податків ТОВ «Прокар Трейдінг» отримано оскаржуване рішення, про відмову в реєстрації РК в ЄРПН з підстав ненадання позивачем копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні.

Не погодившись із таким рішенням, ТОВ «Прокар Трейдінг» оскаржив останнє до центрального контролюючого органу через електронний кабінет платника податку шляхом направлення скарги.

Проте за результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення про залишення скарги ТОВ «Прокар Трейдінг» без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін, що зумовило позивача звернутись за судовим захистом із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначене рішення необґрунтованим, а позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Вимоги щодо оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до ЄРПН встановлені ст. 201 Податкового Кодексу України.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платника податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з п.201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Станом на момент зупинення реєстрації спірного розрахунку коригування діяла постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (втратила чинність 01.02.20), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117), пунктом 10 якого зобов`язано ДФС визначити критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Критерії ризиковості платника податку і критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді листа Державної фіскальної служби України № 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 та введені в дію з 08.08.2019, погоджені з Міністерством фінансів України листом від 06.08.2019 N 26010-06-5/20111, оприлюднені Державною фіскальною службою України на її офіційному веб-сайті.

Суд зазначає, що у листі ДФС України від 07.08.2019, який застосовувався до спірних правовідносин, були визначені Критерії ризиковості платника податку, в п. 1.6 зазначеного листа визначено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі Кодекс);

в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Однак, податковим органом у Квитанції не вказано, який саме критерій, визначений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, затверджених листом ДФС України від 07.08.2019, встановлений щодо позивача, так і не зазначене відповідне рішення, яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» віднесено до переліку ризикових платників.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем ГУ ДПС в Одеській області не доведено обґрунтованість зупинення реєстрації спірного розрахунку коригування позивача.

В свою чергу, Товариством було подано Повідомлення про подання пояснень та копій документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування.

На момент подання позивачем Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, діяв Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520, пунктами 4,5,6 якого визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з п. 7 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п.п. 9-11 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення Комісії ДПС є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії, виданий суб`єктом владних повноважень - документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує неоднозначне тлумачення, що в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником додатків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначений висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року є джерелом права.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» Європейський суд з прав людини зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Судом встановлено, що у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про його реєстрацію.

Разом з тим, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної, напряму залежить від чіткого формулювання податковим органом позиції про те, під який саме критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку, та які саме документи мають бути подані для усунення перешкод в реєстрації податкової накладної.

Крім того, ані у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування, ані у спірному рішенні не зазначено яка саме податкова інформація стала підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування.

Таким чином, з підстав, наведених вище, посилання в квитанції на обставину «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій» не є достатньою чітким та не визначає конкретного порядку дій платника податків щодо переліку необхідних для подання документів для розблокування реєстрації розрахунку коригування.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні від 20 жовтня 2011 р. «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З огляду на матеріали справи, позивачем до Повідомлення було додано первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій як з придбання, так і подальшої оприбуткування, зберігання, транспортування, продажу товару, а також обставини, що зумовили потребу в коригуванні, а саме: договір оренди № 4 від 01.05.19 з ТОВ «Метр-1»; договір на перевезення вантажу № 1 від 02.01.15 з ФОП ОСОБА_1 ; договір на перевезення вантажу № 2 від 02.01.15 з ФОП ОСОБА_1 ; договір на перевезення вантажу № 15 від 02.06.14 з ТОВ «Кредо-Транс»; наказ ТОВ «Прокар-Трейдінг» № 3-ОД від 31.12.16; штатні розписи від 16.11.19, 01.01.20; протокол № 2 загальний учасників (засновників) ТОВ «Прокар-Трейдінг» від 08.11.16; наказ ТОВ «Прокар-Трейдінг» № 67-К/д від 09.11.16; виписка АТ «Райффайзен Банк Аваль» по рахунку ТОВ «Прокар-Трейдінг» за період з 01.11.19 по 30.11.19; договір поставки № 85420 від 16.06.2014, укладений між ТОВ «Прокар Трейдінг» та ТОВ «Епіцентр К»; видаткова накладна № 131 від 06.12.2018 р. (ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» - ТОВ «ЕПІЦЕНТР К»); товарно-транспортна накладна № 131 від 06.12.2018 (ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» - ТОВ «ЕПІЦЕНТР К»); податкова накладна № 81 від 06.12.2018 р. (ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» - ТОВ «ЕПІЦЕНТР К»); квитанція від 26.12.2018 р. до ПН № 81 від 06.12.2018 р. (ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» - ТОВ «ЕПІЦЕНТР К»); накладна на повернення товару № Впб/Н3-0003125/Н3-0080817-18 від 23.12.2019 р. (ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» - ТОВ «ЕПІЦЕНТР К»); договір поставки № 10/01/17/ВЛ від 10.01.2017 р., укладений між ТОВ «ВІТОЛ ЛОГІСТІКС» та ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ»; додаток до договору поставки № 10/01/17/ВЛ від 10.01.2017, укладеного між ТОВ «ВІТОЛ ЛОГІСТІКС» та ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ»; доручення до договору поставки № 10/01/17/ВЛ від 10.01.2017, укладеного між ТОВ «ВІТОЛ ЛОГІСТІКС» ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ»; видаткова накладна №11 від 30.11.2018 (ТОВ «ВІТОЛ ЛОГІСТІКС» - ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ»); товарно-транспортна накладна № 11 від 30.11.2018 р. (ТОВ «ВІТОЛ ЛОГІСТІКС» - ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ»); податкова накладна №10 від 30.11.2018 (ТОВ «ВІТОЛ ЛОГІСТІКС» - ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ»); квитанція від 13.12.2018 р. до податкової накладної № 10 від 30.11.2018 р. (ТОВ «ВІТОЛ ЛОГІСТІКС» - ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ»); оприбуткування товарів на склад покупця № 3011181 від 30.11.2018 р. (ТОВ «ВІТОЛ ЛОГІСТІКС» - ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ»).

На підставі дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, достовірність та належність яких не спростована відповідачами, судом встановлено, що ненадання платником податку документів, які зазначені в рішенні Комісії, не відповідає дійсності та спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

Суд зазначає, що копії наданих з боку ТОВ «Прокар Трейдінг» первинних документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами правочину, відповідності правочину вимогам закону контролюючим органом не пред`являлось.

Отже, суд приходить до висновку, що ТОВ «Прокар-Трейдінг» на адресу контролюючого органу надано належні та достатні докази для реєстрації спірного розрахунку коригування.

Крім того, суд враховує, що господарські операції позивача з постачання товару, які здійснені в межах виду діяльності, зазначеного у ЄДРПОУ, є звичайною господарською діяльністю «Прокар Трейдінг». Тому документи та пояснення щодо господарської діяльності, які були додані позивачем до Повідомлення, безпідставно не були враховані при прийнятті рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування.

Отже, зазначені у спірному рішенні підстави його прийняття не є обґрунтованими, з огляду на обсяг та зміст доданих позивачем до Повідомлення пояснень та документів.

Також суд зазначає про відсутність у спірному рішенні про відмову у реєстрації РК об`єктивної та належної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, із зазначенням (підкресленням у формі рішення) того, яких саме документів не надано, з яких саме підстав необхідне подання зазначених документів, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію РК, як того вимагає форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначена Порядком № 520 (додаток до Порядку).

Поряд із тим, суд, надаючи оцінку підставам зупинення реєстрації РК, поданого позивачем, враховує, що акт, що затверджує критерії ризиковості здійснення операцій має на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Однак Критерії ризиковості платника податку не були зареєстровані у Міністерстві юстиції України (протилежного відповідачем суду не доведено), а відтак вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані. В свою чергу, листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже суд вважає, що зупинення реєстрації ПН / РК на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак є неправомірним, про що неодноразово зазначено у висновках Верховного Суду, зокрема, у постановах від 2 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, від 9 липня 2019 року у справі №140/2093/18, від 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18, від 20 листопада 2019 року у справі № 560/279/19.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем - ГУ ДПС в Одеській області правомірності прийняття рішення про відмову в реєстрації РК в ЄРПН.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН спірний РК, суд виходить із того, що відповідно до п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений із застосуванням належного способу захисту порушеного права, а тому суд вважає вказані позовні вимоги підлягаючими до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне присудити позивачу понесені ним судові витрати з урахуванням розсуду спору відповідно до положень ч.8 ст.139 КАС України, - за рахунок асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС в Одеській області. Так, з порушенням права, яке потребувало судового захисту, в першу чергу пов`язано прийняття неправомірних рішень ГУ ДПС в Одеській області, тоді як обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні обумовлений процедурою реєстрації ПН / РК в ЄРПН, тобто способом захисту порушеного права.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» (м. Одеса, вул. Дальницька, 43/15; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ), Державної податкової служби України (04053, Київ, Львівська площа, 8; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2215994/39188812 від 08.12.2020 р.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати розрахунок коригування Товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» № 717, дата складання: 23.12.2019 р., загальна сума з ПДВ: -5692,44 грн. (від`ємне значення), покупець: ТОВ «ЕПІЦЕНТР К».

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прокар Трейдінг» судовий збір в розмірі 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк