Справа № 420/3629/20
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3629/20

Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 15.07.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В:

24.04.2020р. приватне акціонерне товариство (надалі - ПАТ) «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 2421602грн. за період з 20.08.2018р. по 17.05.2019р.; стягнення з Державного бюджету України на його користь пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, за період з 29.08.2018р. по 17.05.2019р. у сумі 363638,37грн. /т.1 а.с.55-59/

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 29.12.2017р. №, на підставі якого позивачу відмовлено в бюджетному відшкодуванні ПДВ на суму 2421602грн. скасовано рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2018р. у справі №815/426/18 (набрало законної сили 20.08.2018р.), а тому податковий орган 21.08.2018р. мав внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивача. Однак, бюджетне відшкодування ПДВ надійшло на рахунок підприємства 17.05.2019р., тому на прострочену бюджетну заборгованість має бути нарахована та сплачена пеня за період з 29.08.2018р. по 17.05.2019р. в розмірі 120% облікової ставки НБУ.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2020р. позов задоволений, оскільки в порушення п.200.23 ст.200 ПК України при виплаті позивачу заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, податковим органом не було нараховано та виплачено пеню в розмірі 363638,37грн.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких посилаються на порушення судом першої інстанції, при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 29.12.2017р. Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № щодо зменшення позивачу бюджетного відшкодування ПДВ на суму 2421602грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2018р. у справі №815/426/18 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.12.2017р. №.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018р. у справі №815/426/18 апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2018р. повернуто апелянту.

Разом з тим, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018р. у справі №815/426/18 залишено без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2018р.

Згідно з супровідним листом П`ятого апеляційного адміністративного суду вказане судове рішення надійшло до ДФС 26 грудня 2018 року.

Але, тільки 17.05.2019р. ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» отримало бюджетне відшкодування ПДВ на суму 2421602грн. /а.с.18-19/

Вважаючи протиправною бездіяльність податкового органу щодо нарахування та виплати пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ у період з 29.08.2018р. по 17.05.2019р., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч.2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, у справі №1540/4795/18, ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» вже аналогічно, як у даній справі, заявляло до Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області позовну вимогу, зокрема, про стягнення з Державного бюджету України на користь товариства пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості в розмірі 2421602грн. за період з 29.08.2018р., - у сумі 196448,25грн., з підстав того, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2018р. у справі №815/426/18 (набрало законної сили 20.08.2018р.) скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.12.2017р. № про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування у сумі 2421602грн., на підставі якого позивачу відмовлено в бюджетному відшкодуванні ПДВ на суму 2421602грн.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2019р. у справі №1540/4795/18 визнано протиправною бездіяльність ДФС щодо виконання визначеної законом процедури відшкодування суми ПДВ за вересень 2017р. у розмірі 2421602грн. Зобов`язано ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ за відповідною податковою декларацією за вересень 2017р. у розмірі 2421602грн. на користь позивача; стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача пеню за прострочення сплати бюджетної заборгованості у сумі 69662,52грн., яку розраховано за період з 03.01.2019р. по 21.02.2019р. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019р. у справі №1540/4795/18, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2019р. в частині стягнення з Державного бюджету України на користь товариства пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості за період з 03.01.2019р. по 21.02.2019р. в сумі 69662,52грн. скасовано та відмовлено у задоволенні позову у цій частині. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.05.2020р. у справі №1540/4795/18, касаційну скаргу ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак»» задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2019р. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019р. у справі №1540/4795/18 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак»» бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за податковою декларацією за вересень 2017р. в сумі 2421602грн. та пеню за прострочення сплати бюджетної заборгованості в сумі 68786,77грн., яку розраховано за період з 05.01.2019р. по 21.02.2019р., а всього в розмірі 2490388,77грн.

Суд касаційної інстанції у справі №1540/4795/18 дійшов висновку про те, що з огляду на норми ПК України, приписи ст.255 КАС України щодо дати набрання рішенням суду законної сили та обставин судового розгляду у справі №815/426/18, початок перебігу строку бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ на користь позивача пов`язаний саме із датою отримання відповідачем копії постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018р. у вказаній справі про залишення без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2018р., яким податкове повідомлення-рішення про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування було визнано протиправним та повністю скасовано. Водночас, судом першої інстанції було помилково визначено дату початку перебігу вказаного строку з огляду на неправильне застосування приписів пунктів 200.12, 200.13 ст.200 ПК України щодо обов`язку органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти операційних днів перерахувати узгоджену суму бюджетного відшкодування.

Враховуючи визначення операційного дня, наданого в ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», як частини робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, початок перебігу вказаного строку з урахуванням вихідних та святкових днів розпочався з 05.01.2019р., відповідно, період прострочення сплати бюджетної заборгованості з ПДВ склав не 50, а 48 календарних днів.

Отже, суд касаційної інстанції у вказаній справі обрахував суму пені, яка підлягала стягненню на користь позивача за прострочення сплати бюджетної заборгованості, використавши чинну на момент виникнення пені облікову ставку НБУ, та обраховану відповідно до приписів закону кількість днів такого прострочення, а саме: 2421602,грн. х 21,6% / 365 днів х 48 днів прострочення (період з 05.01.2019р. по 21.02.2019р.) = 68 786,77грн.

При цьому, у даній справі позивач просить визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 2421602грн. за період з 20.08.2018р. по 17.05.2019р. та стягнути з Державного бюджету України на користь товариства пеню за прострочення сплати бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, за період з 29.08.2018р. по 17.05.2019р. у сумі 363638,37грн.

Таким чином, питання щодо визнання протиправною бездіяльність, нарахування та стягнення пені на суму бюджетного відшкодування ПДВ 2421602грн. за період з 05.01.2019р. по 21.02.2019р. в розмірі 68786,77грн. вже було предметом розгляду справи №1540/4795/18 між тими самими сторонами та з тих самих підстав.

Згідно з ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст.ст.238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, оскільки наявна постанова Верховного Суду від 14.05.2020р. у справі 1540/4795/18, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність, нарахування та стягнення пені на суму бюджетного відшкодування ПДВ 2421602грн. за період з 05.01.2019р. по 21.02.2019р. в розмірі 68786,77грн.

Крім цього, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права та, як наслідок, надано помилкову оцінку обставинам справи, в частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості.

Так, відповідно до пунктів 200.12 - 200.15 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) у разі, коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

У разі не узгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та протягом п`яти операційних днів перераховується вказаним органом на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (справа № 21-131а14), а також сталої практики Верховного Суду (зокрема, справи №№ 826/7380/15, 2140/1957/18, 816/3945/15, 804/17259/14, 540/269/19) непогашення заборгованості бюджету з ПДВ не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення пені. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод майновий інтерес. З огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

З огляду на зазначені норми ПК України, приписи ст.255 КАС України щодо дати набрання рішенням суду законної сили та обставин судового розгляду у справі №815/426/18, початок перебігу строку бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ на користь позивача пов`язаний саме із датою отримання відповідачем копії постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у вказаній справі про залишення без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року, яким податкове повідомлення-рішення про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування було визнано протиправним та повністю скасовано.

Водночас, колегія суддів знаходить, що судом першої інстанції було помилково визначено дату початку перебігу вказаного строку з огляду на неправильне застосування приписів пунктів 200.12., 200.13 статті 200 ПК України щодо обов`язку органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти операційних днів перерахувати узгоджену суму бюджетного відшкодування.

Отже, оскільки наявна постанова Верховного Суду від 14.05.2020р. у справі 1540/4795/18 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність, нарахування та стягнення пені на суму бюджетного відшкодування ПДВ 2421602грн. за період з 05.01.2019р. по 21.02.2019р. в розмірі 68786,77грн., та враховуючи, що 17.05.2019р. ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» отримало бюджетне відшкодування ПДВ на суму 2421602грн., позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення пені на суму бюджетного відшкодування ПДВ 2421602грн. за період з 22.02.2019р. по 17.05.2019р.

Так, станом на час відшкодування ПДВ діяло рішення правління НБУ від 13 грудня 2018 року №834-рш, яким було встановлено облікову ставку НБУ у розмірі 18% річних.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне обрахувати суму пені, яка підлягала стягненню на користь позивача за прострочення сплати бюджетної заборгованості, використавши чинну на момент виникнення пені облікову ставку НБУ, та обраховану відповідно до приписів закону кількість днів такого прострочення, а саме: 2421602грн. х 21,6% / 365 днів х 85 днів прострочення = 121809,90грн.

Щодо клопотання ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на підставі п.2 ч.1 ст.305 КАС України, оскільки апеляційну скаргу подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, апеляційна скарга Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області підписана представником Олійник А.М., що діє на підставі довіреності від 10.06.2020р. №16-49/3808. /а.с.136-137/

Відповідно до ч.4 ст.55 КАС України Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Згідно п.2.1. Положення про юридичне управління скарга Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, затвердженого наказом Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області від 12.05.2020р. №43, основним завданням юридичного управління є, зокрема, забезпечення самопредставництва інтересів Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області в судах.

Згідно п.3.4.3.вищезазначеного положення, з питань ведення претензійно-позовної роботи управління забезпечує та бере участь у представництві (самопредставництві) в установленому законодавством порядку інтересів Головного управління Казначейства у судах та інших органах та вжиття заходів процесуального захисту під час розгляду справ, стороною або третьою особою в яких є Головне управління Казначейства, в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій на підставі виданих Головним управлінням Казначейства працівникам Юридичного управління Головного управління Казначейства довіреностей. /а.с.213-218/

Пунктом 1 ч.1 ст.59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 вищезазначеної статті визначено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо подання та підписання апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області уповноваженою законом особою, що має адміністративну процесуальну дієздатність та мала права її підписувати.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовано норми матеріального права, в порядку ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Крім того, в порядку п.4 ч.1 ст.238, ч.1 ст.319 КАС України провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог підлягає закриттю.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області сплачений позивачем судовий збір за подання позову пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме у розмірі 1827,15грн.

Керуючись ст.ст. 139, 238, 239, 311, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року скасувати.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак»» до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та сплати пені, стягнення пені за прострочення сплати бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 2421602грн., за період з 05.01.2019р. по 21.02.2019р. в сумі 68786,77грн.

Ухвалити у справі постанову, якою визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 2421602грн. перед приватним акціонерним товариством «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак»» за період з 22.02.2019р. по 17.05.2019р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак»» пеню за прострочення сплати бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ в розмірі 2421602грн., за період з 22.02.2019р. по 17.05.2019р. у сумі 121809 (сто двадцять одна тисяча вісімсот дев`ять)грн. 90коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак»» сплачений судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 15 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.