Справа № 382/267/21
Суддя: Литвин Л. І.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/267/21
Провадження 2-а/382/15/21
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Шульга Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтананта поліції Марштупа Владислава Олеговича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

Встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовом до Інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтананта поліції Марштупа Владислава Олеговича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, котрий обгрунтований наступним. Постановою ЕГА № 3893087 від 09.03.2021 р. інспектор УПП 3 роти батальйону патрульної поліції у м. Борисіпль УПП Київської області лейтананта поліції Марштупа В.О. його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч.1 ст. 126 КУпАП. Із змісту постанови вбачається, що він 09.03.2021 р. о 23 год. 04 хв. керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з відсутнім дзеркалом заднього виду та був без чинного страхового поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 г ПДР України та ч.1 ст. 126 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною з таких підстав. Поліцейськими не було складено відносно нього жодного протоколу про адміністратвину відповідальність за порушення яких би то не було ПДР України, він не був причетний до ДТП, поліцейськитй зупинив його автомобіль без будь-яких підстав. Крім того, він мав при собі Поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трансполртних засобів, який поліцейський ОСОБА_2 особисто у нього вилучав. Протиправні дії поліцейського були ним оскаржені по тел. лінії 102. Вважає себе невинним, а тому просив скасувати постанову.

В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в заяві до суду представник позивача просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений. Надав до суду відзив, котрий обгрунтований наступним. Причиною зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2101» було виявлення ознак технічної несправності, а саме відсутність правого бокового дзеркала заднього виду, про що поліцейський згідно із ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поінформував позивача, що зафіксовано на відео з нагрудної камери поліцейського. На відео з нагрудної камери інспектора зафіксовано, що під час перевірки документів та документів на право управління транспортним засобом ОСОБА_1 , було виявлено, що у ОСОБА_1 відповідно до даних МТСБУ станом на 09.03.2021 відсутній чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (витяг МТСБУ додається). Натомість позивач зазначає, що на момент перевірки поліцейськими в того був наявний поліс №АР/9700841 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але відповідно до даних МТСБУ станом на 09.03.2021 даний поліс був не діючим. Відповідно до статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється, зокрема, експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, чинного на території України. Пункт 1.8 статті 1 цього Закону встановлює, що страховий поліс - це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Абзацом першим частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Разом з тим, відповідно до пункту 5 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. Згідно частини другої статті 214 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання. Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 КУпАП, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України. Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені частиною першою статті 126 Кодексу). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі, про що роз`яснено порушнику та зафіксовано на відео з нагрудної камери Інспектора. Твердження позивача, що постанова не містить жодних посилань на докази, спростовується записом відео з нагрудної камери поліцейського №ВС-01594, який додано до постанови, на якому зафіксовано факт правопорушення та розгляд справи на місці. Позивач у своєму позові не заперечує той факт, що його дійсно було зупинено Інспектором поліції. На відео з нагрудної камери поліцейського під час перевірки поліцейський запитує ОСОБА_1 , чи має він чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чи може він його пред`явити або додати до справи, на що позивач повідомив, що він має поліс, але під час перевірки полісу Поліцейським було встановлено, що відповідно до даних зазначених в полісі №АР/9700841 станом на 09.03.2021 термін його дії закінчився, тобто він є недійсним. Також дану інформацію по полісу було перевірено по базі даних МТСБУ. Всупереч вищевказаної норми позивач не скористався своїм правом та не пред`явив Поліцейському документи зазначені в п. 2.1. ґ) ПДР. Також позивачем не було долучено і до адміністративного позову діючий страховий поліс на ТЗ. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Просив у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

В судовому засіданні установлено, що 09.03.2021 р. о 23 год. 04 хв. відносно позивача інспектором УПП 3 роти батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенанта поліції Марштупа В.О. було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 09.03.2021 р. о 23 год. 04 хв. керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з відсутнім дзеркалом заднього виду та був без чинного страхового поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 г ПДР України та накладено на позивача адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

В порушення вимог ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію" поліцейський зупинив автомобіль позивача без будь-яких підстав. Дані обставини підтверджуються відеозаписом, із змісту якого вбачається, що поліцейським спочатку була озвучена така формальна причина зупинки як "нещільно прилягаюча кришка багажника", а через деякий час поліцейський зазначив, що причиною зупинки послугувала "відсутність дзеркала заднього виду", хоча наявність дзеркала не передбачена конструкцією даної моделі транспортного засобу. Крім цього, працівники поліції не мали права перевіряти наявність у позивача поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.п. 2.1. ґ ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Відповідно до п.п. а) п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Пунктом 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"` з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону № 1961-IV, контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом № 1961-IV, які не мали місце в даних правовідносинах. Отже підстав для застосування до ОСОБА_1 санкції, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП у Інспектора не було.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року, справа № К/800/13938/17.

За таких обставин, вимога відповідача пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була незаконною, і не може ставитись у вину вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з положень ст. 9 КУпАП, якою передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження законності його дій при висуненні позивачу вимоги пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, що є підставою для скасування постанови, закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення та задоволенню позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо посилань відповідача про залишення позову без розгляду у зв"язку із несплатою позивачем судового збору, суд зазначає, що ухвалою Яготинського районного суду від 11 березня 2021 р. позивачу було надано строк для усунення недоліків та необхідність сплати судового збору, та на виконання ухвали позивачем надано оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 454 грн., а тому такі посилання є безпідставними.

Ураховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 33,121, 245,247,251,252,268,278,280,283 КУпАП,

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтананта поліції Марштупа Владислава Олеговича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА № 3893087 року від 09.03.2021 р., складену Інспектором роти № 3 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенантом поліції Марштупа Владиславом Олеговичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п"ятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Литвин Л.І.