Справа № 300/3980/20
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2021 р. справа № 300/3980/20
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Тимощука О.Л.,
секретаря судового засідання Ткачук О.П.,
представників позивача Калинюка Р.С., Помазановської О.І.,
представника Державної екологічної інспекції України Марусиченка В. В.,
представника Державної екологічної інспекції Карпатського округу Доколяси М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Державної екологічної інспекції України,
Державної екологічної інспекції Карпатського округу,
про визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) 29.12.2020 звернувся в суд з позовною заявою до Державної екологічної інспекції України (надалі, також відповідач 1, Держекоінспекція України), Державної екологічної інспекції Карпатського округу (надалі, також відповідач 2, Держекоінспекція Карпатського округу) у якій просив визнати протиправним і скасувати наказ №443-О від 10.12.2020 про застосування дисциплінарного стягнення, поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу з 11.12.2020 та стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує протиправним, на його переконання, застосуванням до нього Державною екологічною інспекцією України дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку. Позивач стверджує, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку та при здійсненні дій, за які його піддано дисциплінарному стягненню не порушено жодного нормативного акту, відтак, оскаржені накази Державної екологічної інспекції України підлягають скасуванню, а позивач, в результаті незаконного звільнення поновленню на посаді.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення виявлених суддею недоліків (том ІІ, а.с.164-166).
Позивач у межах строку, встановленого судом, 11.01.2021 недоліки позовної заяви усунув (том ІІ, а.с.170-182), подав позовну заяву в новій редакцій, в прохальній частині якої просив суд: визнати протиправним і скасувати наказ Державної екологічної інспекції України №443-О від 10.12.2020 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 "; визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України №447-О від 11.12.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу з 11.12.2020; звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу; стягнути з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 11.12.2020 по день поновлення на посаді; стягнути з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 судові витрати; звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця; зобов`язати Державну екологічну інспекцію України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дати набрання судовим рішенням законної сили.
Ухвалою суду від 15.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 08.02.2021 о 10:00 год (том ІІ, а.с.183-185).
На електронну адресу суду 01.02.2021 надійшла заява начальника відділу правового забезпечення Державної екологічної інспекції України Віталія Гриба за №40/7-18-21 від 01.02.2021 з проханням постановити ухвалу про призначення судового розгляду цієї справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з наданням учасникам справи посилання на призначену відеоконференцію із застосуванням сервісу «EASYCON» (том ІІ, а.с.190-193).
В результаті розгляду поданої заяви, 02.02.2020 судом постановлено ухвалу про задоволення заяви представника відповідача та проведення підготовчого судового засідання у справі, призначеного на 08.02.2021 о 10:00 год в режимі відеоконференції (том ІІ, а.с.204-205).
Державна екологічна інспекція України скористалася правом подання відзиву на позовну заяву, який отримано судом 04.02.2021 (том ІІ, а.с.214-219 та зворотна сторона, том ІІІ, а.с.33-44). Так, у відзиві за №48/7-18-21 від 03.02.2021 представник відповідача 1 зазначив, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам нормативно-правових актів в межах реалізації наданих йому повноважень видано накази про призначення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до отримання інформації від органів, уповноважених на здійснення заходів щодо проходження спеціальної перевірки, стосовно вказаних осіб, а отже і до складання Довідок про результати спеціальних перевірок. Вказані обставини свідчать про те, що позивачем, в порушення вимог Законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції» вчинено дії щодо призначення на державну службу осіб з недотриманням вимог законодавства щодо проведення спеціальної перевірки.
Надалі, на підставі службової записки завідувача Сектору з питань запобігання та виявлення корупції Держекоінспекції відповідачем порушено дисциплінарне провадження, в результаті здійснення якого встановлено факти порушень ОСОБА_1 . Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про державну службу». Стосовно складу дисциплінарного проступку, на відсутності якого наполягає позивач, представник Держекоінспекції України зауважив, що позивач, при призначенні на посади державної служби категорії «Б» не дотримався особливого порядку призначення на посади цієї категорії державної служби, тобто вчинив дії, виконання яких дозволяється з додержанням особливого порядку, що безумовно свідчить про перевищення ОСОБА_1 своїх службових повноважень.
Разом з цим, представник відповідача 1 наголосив, що дію положень Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» в частині проведення конкурсів на посади державної служби та призначення на посади державної служби за результатами конкурсу у зв`язку із встановлення на території України карантину дійсно зупинено, однак зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не встановлювались положення щодо зупинення дії норм чинного законодавства щодо проведення спеціальних перевірок.
Окрім наведеного, у відзиві представник відповідача заперечив посилання позивача на те, що питання про проведення спеціальних перевірок відносяться до компетенції служби управління персоналом, відомості стосовно визначення відповідального структурного підрозділу Державної екологічної інспекції Карпатського округу для забезпечення організації проведення спеціальних перевірок відсутні.
Підсумовуючи, представник вказав на те, що Держекоінспекція України мала достатні та обґрунтовані правові підстави для застосування щодо начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Від ОСОБА_1 08.02.2021 судом отримано відповідь на відзив (том ІІ, а.с.232-234), згідно зі змістом якої, позивач із запереченнями та доводами представника Державної екологічної інспекції України не погодився. Зокрема, як і в позовній заяві, вказав на відсутність у його діях складу дисциплінарного проступку, оскільки особи, що були прийняті на роботу пройшли спеціальну перевірку без застережень, а при вчиненні дій, за наслідком яких позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, ним не порушено жодного нормативно-правового акта. Позивач також наголосив, що оскільки норми Закону України «Про державну службу» в частині призначення на державну службу зупинені, Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №290 затверджено порядок призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом, чим і визначено увесь алгоритм укладення контракту з державним службовцем на період дії карантину. Однак, ОСОБА_1 наголосив, що послідовності укладення контракту чи проведення спеціальної перевірки зазначеною Постановою не передбачено. Наведене зумовлювалось тим, що Постановою №290 на момент ведення карантину визначалось тимчасове призначення особи на посаду державної служби лише на період його дії, а сама ж процедура спеціальної перевірки могла тривати більше визначеного терміну карантину, що у свою чергу втрачало б зміст такого добору кадрів.
Позивач переконаний, що оскаржені накази Державної екологічної інспекції України є свідченням службового переслідування, пов`язаного з особистим упередженим ставленням окремих посадових осіб відповідача 1 до нього та бажанням незаконного звільнення. Натомість, на думку ОСОБА_1 , він діяв в інтересах держави відповідно до чинного законодавства України, а тому, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні 08.02.2021, у зв`язку із залученням до участі у справі співвідповідача, судом відкладено підготовче провадження до 10:00 год 02 березня 2021 року (том ІІ, а.с.242).
Від Державної екологічної інспекції України 15.02.2021 судом отримано заперечення на відповідь на відзив за №68/7-18-21 від 12.02.2021 (том ІІІ, а.с.65-68). У запереченні представник відповідача 1 не погодився із твердженнями ОСОБА_1 стосовно відсутності на момент призначенням ним осіб на посади державної служби відповідного нормативно-правового акта, яким би встановлювався конкретний алгоритм дій суб`єкта призначення. Також, зауважив, що дії позивача в частині здійснення ним заходів щодо проведення спецперевірок вказують на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про необхідність проведення таких перевірок, однак з незрозумілих причин, здійснив дії щодо їх проведення вже після видання наказів про призначення на посади державної служби.
З урахуванням наведеного, представник Держекоінспекції України просить суд відхилити міркування та аргументи позивача, викладені у відповіді на відзив на позовну заяву, натомість врахувати заперечення відповідача 1 та відмовити у задоволенні позовних вимог.
ОСОБА_1 17.02.2021 подано до суду заяву про забезпечення позову від 17.02.2021, шляхом:
- зупинення дії наказу Державної екологічної інспекції України від 10.02.2021 №80 «Про необхідність призначення на вакантну посаду державної служби міжрегіонального територіального органу Держекоінспекції на період дії карантину» до моменту набрання законної сили рішенням, ухваленим за наслідком розгляду даної адміністративної справи;
- заборони Державній екологічній інспекції України проводити добір та конкурс на заміщення вакантної посади начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу, до моменту набрання законної сили рішенням, ухваленим за наслідком розгляду даної адміністративної справи (том ІІІ, а.с.100-102).
В результаті розгляду поданої позивачем заяви, 18.02.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, з огляду на відсутність очевидних ознак протиправності у діях відповідача 1 та обґрунтованої можливості ускладнення поновлення порушених прав позивача чи унеможливлення його ефективного захисту у разі незастосування заходів забезпечення позову (том ІІІ, а.с.109-111).
У судове засідання 02.03.2021 з невідомих суду причин не з`явився відповідач 2, який завчасно та належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання у справі.
Враховуючи неявку представника Держекоінспекції Карпатського округу, за наслідками обговорення питання надання відповідачу 2 додаткового часу для подання відзиву на позов та витребуваних судом доказів, за відсутності заперечень сторін, судом оголошено перерву в судовому розгляді справи до 10:00 год 25.03.2021 (том ІІІ, 121-122).
Від Державної екологічної інспекції Карпатського округу 19.03.2021 судом отримано відзив на позовну заяву за №06-09/1002 від 17.03.2021 (том ІІІ, а.с.126-138). Згідно зі змістом якого, представник відповідача 2 із позовними вимогами ОСОБА_1 також не погодився. Серед іншого, обґрунтовуючи власну позицію, вказав на наступні обставини.
Так, представник зауважив, що рішення про призначення та звільнення з посад державної служби належить до виключної компетенції начальника Інспекції. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» зупинено дію положень Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» виключно в частині проведення конкурсів на посади державної служби та призначення на посади державної служби за результатами конкурсу, при цьому в Законі відсутні положення щодо зупинення дії норм чинного законодавства щодо проведення спеціальних перевірок. Проте, всупереч Закону України «Про державну службу», Закону України «Про запобігання корупції», Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №171, ОСОБА_1 за результатами проведених доборів з призначення на вакантні посади державної служби категорії «Б» і «В» передчасно прийнято рішення про призначення осіб на посади державної служби в Державній екологічній інспекції Карпатського округу, а відтак підписано контракти та видано накази про призначення кандидатів на посади державної служби.
Крім цього, представник не погодився з твердженням позивача щодо віднесення питання про проведення спеціальних перевірок до компетенції служби управління персоналом, оскільки начальником Державної екологічної інспекції Карпатського округу не приймалось рішення про визначення відповідального структурного підрозділу Інспекції для забезпечення організації проведення спеціальних перевірок. Вказав на безпідставність та необґрунтованість суджень ОСОБА_1 щодо відсутності будь-яких зауважень відділу правового забезпечення Інспекції щодо підписання контрактів та видачі наказів про призначення на посади державних службовців. Представник переконаний, що позивач безпідставно намагається перекласти відповідальність начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу за порушення порядку призначення осіб на державну службу на підпорядковані йому структурні підрозділи Інспекції, а також, ухиляється від несення персональної відповідальності керівника державної служби за організацію та результати діяльності очолюваного ОСОБА_1 державного органу, що суперечить Закону України «Про державну службу».
Отже, відповідач 2 позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування наказів від 10.12.2020 №443-О та від 11.12.2020 №447-О, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки відносно позивача була дотримана процедура належного звільнення, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», а відтак винесення оскаржених наказів Державною екологічною інспекцією України та застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді звільнення були правомірними. Таким чином, відповідач не вбачає жодних підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
У судовому засіданні 25.03.2021, з огляду на те, що усі необхідні процесуальні дії в підготовчому провадженні виконані, та беручи до уваги висловлену учасниками справи згоду на призначення справи до розгляду по суті, судом постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.04.2021 о 10:00 год (том III, а.с.222-223).
Під час судового розгляду справи 14.04.2021, у зв`язку із витребуванням у представників відповідачів додаткових доказів, судом оголошено перерву в судовому засіданні до 13:30 год 20.04.2021 (том ІІІ, а.с.228).
На електронну адресу суду 20.04.2021 від Держекоінспекції Карпатського округу надійшли пояснення щодо долучених доказів від 19.04.2021 №07-09/1674 (том ІІІ, а.с.234-235 та зворотна сторона). Згідно зі змістом пояснень, представник відповідача 2 вказав на те, що повноваження з організації та проведення спеціальних перевірок щодо кандидатів на посади державної служби покладено безпосередньо на керівника державного органу начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу ОСОБА_1 . Водночас, під час обговорення питання необхідності проведення процедури спеціальної перевірки, працівниками відділу правового забезпечення та відділу управління персоналом неодноразово наголошувалось про протиправність призначення кандидатів на посаду без результатів спеціальної перевірки, що підтверджується інформаційною довідкою відділу управління персоналом. Проте, позивач знехтував такими зауваженнями та протиправно уклав контракти про проходження державної служби на період дії карантину, що не відповідає вимогам Законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції». Представник наголосив, що відповідальність за наслідки прийняття наказів про прийняття осіб на державну службу за відсутності результатів спецперевірки покладається виключно на суб`єкта призначення, тобто керівника.
Під час судового розгляду справи позивач та його представники позов підтримали у повному обсязі, повторно наголосили на упередженому ставленні до ОСОБА_1 при здійсненні дисциплінарного провадження та притягненні його до відповідальності, вказали на відсутність чіткого правового регулювання здійснення добору кадрів на посади державної служби під час дії карантину та зазначили, що дії позивача у повній мірі відповідали вимогам чинного законодавства і не можуть бути свідченням перевищення ним своїх службових повноважень.
У свою чергу, представники відповідачів із позовними вимогами ОСОБА_1 не погодились з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив та письмових поясненнях. Просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами загального позовного провадження, заслухавши позиції сторін, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзиви на позов, відповідь на відзив, заперечення, письмові пояснення та докази, наявні в матеріалах даної адміністративної справи, встановив такі обставини.
Наказом Державної екологічної інспекції України від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу.
З метою добору кадрів на вакантні посади державної служби ОСОБА_1 , реалізовуючи надані йому повноваження, видано та підписано наступні накази Державної екологічної інспекції Карпатського округу:
- №107-о від 15.05.2020 «Про призначення ОСОБА_2 », яким призначено ОСОБА_2 з 18.05.2020 на посаду начальника Управління контролю діяльності, аналізу та взаємодії з громадськістю і ЗМІ Держекоінспекції Карпатського округу на період дії карантину, шляхом укладення контракту як переможця добору з призначення на вакантну посаду державної служби категорії «Б» (том І, а.с.28-37);
- №108-о від 15.05.2020 «Про призначення ОСОБА_3 », яким призначено ОСОБА_3 з 18.05.2020 на посаду заступника начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів Управління державного екологічного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Інспекції на період дії карантину, шляхом укладення контракту, як переможця добору з призначення на вакантну посаду державної служби категорії «Б» (том І, а.с.38-47);
- №105-о від 15.05.2020 «Про призначення ОСОБА_4 », яким призначено ОСОБА_4 з 18.05.2020 на посаду заступника начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Управління державного екологічного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу на період дії карантину, шляхом укладення контракту, як переможця добору з призначення на вакантну посаду державної служби категорії «Б» (том І, а.с.48-57);
- №106-о від 15.05.2020 «Про призначення ОСОБА_5 », яким призначено ОСОБА_5 з 18.05.2020 на посаду заступника начальника Управління контролю діяльності, аналізу та взаємодії з громадськістю і ЗМІ Інспекції, на період дії карантину, шляхом укладення контракту, як переможця добору з призначення на вакантну посаду державної служби категорії «Б» (том І, а.с.58-67);
- №161-о від 30.06.2020 «Про призначення ОСОБА_6 », яким призначено ОСОБА_6 з 01.07.2020 на посаду начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу, на період дії карантину, шляхом укладення контракту, як переможця добору з призначення на вакантну посаду державної служби категорії «Б» (том І, а.с.68-76).
Разом з іншими документами, з метою зайняття вакантних посад державної служби 14.05.2020 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також 14.06.2020 ОСОБА_6 надано письмові згоди на проведення спеціальної перевірки (том І, а.с.77, 95, 111, 121, 137).
Для забезпечення проведення спеціальної перевірки позивачем направлені запити до відповідних органів, відповіді на які отримано:
- 25.05.2020 та 08.07.2020 від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області (том І, а.с.154-170);
- 22.05.2020 та 02.07.2020 від Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області (том І, а.с.171-189);
- 21.05.2020 та 07.07.2020 від Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (том І, а.с.190-226);
- 20.05.2020 та 02.07.2020 від Департаменту охорони здоров`я Івано - Франківської обласної державної адміністрації (том І, а.с.227-243);
- 28.05.2020, 19.05.2020 та 09.07.2020 від Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано - Франківської обласної державної адміністрації (том І, а.с.244-том ІІ а.с.10);
- 26.05.2020, 22.05.2020 та 03.07.2020 від ІНФОРМАЦІЯ_1 (том ІІ, а.с.11-32);
- 19.05.2020 та 01.07.2020 від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (том ІІ, а.с.33-46);
- 09.06.2020 та 09.07.2020 від Національного агентства з питань запобігання корупції (том ІІ, а.с.47-107).
Згідно з копіями довідок про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які претендували на зайняття вакантних посад державної служби, інформації, що перешкоджала зайняттю вказаними особами посад, відповідального або особливо відповідального становища, або посад з підвищеним корупційним ризиком не виявлено (том ІІ, а.с.108-117).
Зважаючи на те, що накази про призначення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було видано позивачем 15.05.2020, а наказ про призначення ОСОБА_6 30.06.2020, тобто до отримання інформації від органів, уповноважених на здійснення заходів щодо проходження спеціальної перевірки, стосовно вказаних осіб, а отже і до складання Довідок про результати спеціальних перевірок, завідувачем Сектору з питань запобігання та виявлення корупції Держекоінспекції України ОСОБА_7 03.11.2020 складено службову записку (том І, а.с.19-20).
Так, відповідно до змісту службової записки ОСОБА_7 , голові Держекоінспекції України повідомлено, що 30.10.2020 на електронну адресу Сектору з питань запобігання та виявлення корупції Держекоінспекції України надійшло анонімне звернення стосовно порушень вимог Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про запобігання корупції» начальником Держекоінспекції Карпатського округу ОСОБА_1 . ОСОБА_7 доповів, що за результатами здійснення аналізу отриманих матеріалів про проходження спеціальної перевірки та призначення на посади державної служби ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наведена у анонімному повідомленні інформація знайшла своє підтвердження. У зв`язку із вказаним, завідувач Сектору з питань запобігання та виявлення корупції Держекоінспекції України, з метою визначення наявності та ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, запропонував порушити відносно ОСОБА_1 дисциплінарне провадження за перевищення службових повноважень, що не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, із одночасним відстороненням від виконання посадових обов`язків.
Наказом Держекоінспекції України від 05.11.2020 №417 порушено відносно позивача дисциплінарне провадження, відсторонено ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків та утворено склад дисциплінарної комісії (том І, а.с.16-18).
Позивач скористався правом надання пояснень щодо вчинених ним дій (том І, а.с.22-23), відповідно до змісту яких, ОСОБА_1 зазначив, що призначення ним посадових осіб в період дій карантину відповідає вимогам Порядку призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №290. Водночас, звернув увагу членів дисциплінарної комісії на те, що спеціальна перевірка призначених осіб проведена відповідно до чинного законодавства.
За результатами проведеного дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією направлено голові Держекоінспекції України подання від 03.12.2020 (том ІІ, а.с.140-156), відповідно до якого, комісія рекомендувала застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби, відповідно до частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу».
Надалі, наказом Державної екологічної інспекції України від 10.12.2021 №443-О застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби датою, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, а саме: призначення на посади державної служби в Державній екологічній інспекції Карпатського округу осіб, які не пройшли спеціальну перевірку, передбачену законодавством про запобігання корупції (том І, а.с.12).
На виконання зазначеного наказу, Держекоінспекцією України 11.12.2020 винесено наказ №447-О про звільнення ОСОБА_1 з державної служби, датою якого є перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, у зв`язку з вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», який передбачає звільнення, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».
Не погоджуючись із висновками дисциплінарної комісії та вважаючи звільнення з державної служби незаконним, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, при вирішенні справи по суті суд виходить з таких підстав та мотивів.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.
Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Згідно з частиною 1 статті 21 Закону України "Про державну службу" вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" (зі змінами та доповненнями) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, який в подальшому продовжувався.
Надалі, постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №230, що набрала чинності 25 березня 2020 року, внесено зміни до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №246, згідно з якими у разі встановлення карантину відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та/або введення надзвичайного стану суб`єкт призначення або керівник державної служби своїм рішенням має право зупинити проведення конкурсу шляхом видання відповідного наказу (розпорядження).
Водночас, пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-IX, тимчасово, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, зупинено дію положень Закону України "Про державну службу" в частині проведення конкурсів на посади державної служби та призначення на посади державної служби за результатами конкурсу.
Визначено, що призначення на посади державної служби здійснюється в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, який визначає механізм добору на посади державної служби шляхом проведення співбесід з визначеними суб`єктом призначення посадовими особами.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 22 квітня 2020 року №290 "Деякі питання призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2", якою затверджений Порядок призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (надалі, також Порядок №290). Вказаний порядок визначає механізм добору на вакантні посади державної служби на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину.
Згідно з пунктом 2 Порядку №290 добір і призначення осіб на вакантні посади державної служби відповідно до цього Порядку здійснюється у виняткових випадках, пов`язаних з необхідністю виконання завдань і функцій державних органів на період дії карантину.
Вказаним Порядком передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби в державному органі може призначити на посаду державної служби особу шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину та до дня визначення суб`єктом призначення або керівником державної служби в державному органі переможця конкурсу.
Призначення на такі посади здійснюється шляхом проведення співбесіди з визначеними суб`єктом призначення або керівником державної служби у державному органі посадовими особами.
Рішення про необхідність призначення на вакантну посаду державної служби на період дії карантину (далі - призначення на вакантну посаду) та визначення уповноваженої особи приймається шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): на зайняття посад категорії «А» та посад категорії «Б», які здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, - суб`єктом призначення; на зайняття інших посад категорій «Б» і «В» - керівником державної служби.

Співбесіди з особами, які виявили бажання взяти участь у доборі з призначення на вакантну посаду, проводяться в порядку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку.

Після проведення співбесіди уповноваженою особою з визначеними нею кандидатурами вноситься обґрунтоване подання суб`єкту призначення або керівнику державної служби в державному органі про призначення на вакантну посаду державної служби кандидата шляхом укладення з ним контракту.

Суб`єкт призначення або керівник державної служби в державному органі розглядає таке подання та приймає рішення про укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину (далі - контракт), який укладається на підставі Типового контракту про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №290, або про відхилення поданої кандидатури.

Строк дії контракту встановлюється на період дії карантину та до дня визначення суб`єктом призначення або керівником державної служби переможця за результатами конкурсного відбору відповідно законодавства.

Граничний строк перебування особи на посаді державної служби, призначення на яку відбулося шляхом укладення контракту, становить не більше двох місяців після відміни карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Рішення про призначення на посаду державної служби приймається суб`єктом призначення або керівником державної служби в державному органі після підписання контракту.

Таке рішення оформляється шляхом видання відповідного наказу (розпорядження).

У разі відмови особи від підписання контракту або ознайомлення з рішенням про призначення на посаду державної служби вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби.

З метою забезпечення належної роботи Державної екологічної інспекції Карпатського округу, ОСОБА_1 прийнято рішення про укладення контрактів з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Паралельно з цим, ОСОБА_1 ініційовано проведення спеціальних перевірок щодо кандидатів на посади державної служби, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» та Порядком проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад, з підвищеними корупційними ризиками, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №171.

Письмові згоди на проведення спеціальних перевірок ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надано 14.05.2020 та 14.06.2020 (том І, а.с.77, 78, 95, 111, 121, 137).

Відповідні запити до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та Національного агентства з питань запобігання корупції щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 направлено ОСОБА_1 14-15.05.2020 та стосовно ОСОБА_6 24.06.2020.

Надалі, як судом зазначалось вище, позивачем 15.05.2020 видано накази про призначення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та 30.06.2020 ОСОБА_6 на посади державної служби категорії «Б» на період дії карантину.

Особливості, умови та порядок проведення спеціальної перевірки врегульовано положенням Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (надалі, також Закон №1700-VII) та Постановою Кабінету Міністрів України №171 від 25 березня 2015 року «Про затвердження Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (надалі, також Порядок №171).

Так, відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про запобігання корупції», стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Порядок проведення спеціальної перевірки встановлено статтею 57 Закону №1700-VII та приписами Порядку №171.

Порядком №171 визначено, що спеціальна перевірка проводиться стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком (далі - претенденти на посаду) (крім випадків, передбачених законодавством), у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату, на зайняття посади в якому претендує особа, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Відповідно до частини 3 статті 57 Закону №1700-VII та пункту 10 Порядку №171, після одержання письмової згоди особи, яка претендує на зайняття посади, на проведення спеціальної перевірки орган, на посаду в якому претендує особа, не пізніше наступного дня надсилає до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей, передбачених у частині третій статті 56, або до їх територіальних органів (за наявності) запит про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття відповідної посади, за формою, яку затверджує Кабінет Міністрів України (частина 3 статті 57 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належним чином забезпечено проведення спеціальної перевірки щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак прийнято рішення про призначення їх на посади державної служби категорії «Б» до отримання відповідей на запити та складення довідок про результати перевірок.

На переконання відповідачів, такі дії суперечать чинним правовим нормам, що і є достатньою підставою для порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 та притягнення його до відповідальності у вигляді звільнення з державної служби.

Суд вважає такі висновки безпідставними, такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах, є упередженими та необґрунтованими, зважаючи на таке.

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначено Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року №1039 (надалі, також Порядок №1039).

Процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи (пункт 2 Порядку №1039).

Пунктом 24 Порядку встановлено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Відповідно до пунктів 33, 34 Порядку №1039, комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

У вступній частині зазначаються: дата складення; відомості щодо підстав для порушення дисциплінарного провадження; прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, його посада, інші відомості, що мають значення для здійснення дисциплінарного провадження.

У мотивувальній частині, у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку, зазначаються: факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів; обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; ступінь вини державного службовця; характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків; відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

У резолютивній частині, у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку, зазначаються: висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, передбаченого відповідним пунктом частини 2 статті 65 Закону, та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений відповідною частиною статті 66 Закону, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення.

Пунктом 36 Порядку передбачено, що за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби).

Після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) передає дисциплінарну справу до служби управління персоналом державного органу, стосовно посадової особи якого здійснювалося дисциплінарне провадження (державного органу, в якому здійснювалося дисциплінарне провадження), для її зберігання в установленому порядку.

Зі змісту приписів пунктів 24, 33 та 34 Порядку вбачається, що обов`язковими складовими елементами для визначення наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку, окрім встановлених фактів вчиненого порушення, є визначення обставин, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, ступені вини державного службовця, характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків.

Формуючи подання Голові Держекоінспекції України, дисциплінарна комісія констатувала, що призначення ОСОБА_1 на посади державної служби ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулось з порушенням норм пункту 7 частини 2 статті 19 Закону України «Про державну службу» та норм абзацу 1 частини 2 статті 58 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 16 Порядку №171.

Стосовно обставин, які призвели до вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, комісією встановлено, що позивач, перебуваючи на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу, керівника державної служби в державному органі, будучи обізнаним із вимогами норм Конституції України, Законів України «Про запобігання корупції», «Про державну службу», Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, в порушення норм частини 2 статті 19 Конституції України, пункту 7 частини 2 статті 19 Закону України «Про державну службу», абзацу 1 частини 2 статті 58 Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 16 Порядку №171, із перевищенням службових повноважень призначив на посади державної служби в Держекоінспекції Карпатського округу осіб, які не пройшли спеціальної перевірки.

У поданні також йдеться про пом`якшуючу дисциплінарну відповідальність обставину, якою є попередня бездоганна поведінка ОСОБА_1 , та відсутність дисциплінарних стягнень.

Водночас, комісією зазначено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а також, вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 зазначеної статті Закону.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 комісією не встановлено.

Обґрунтовуючи висновок про вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді перевищення службових повноважень, комісія вказала на пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень», у якому наведено висновки про те, що відповідно до частини 1 статті 365 Кримінального кодексу України, перевищенням влади або службових повноважень визнається умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Так, при встановленні наявності або відсутності у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія зважала на правову позицію Верховного Суду України та виснувала, що в цьому дисциплінарному провадженні перевищення службових повноважень полягає у вчиненні дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов.

На переконання суду, такі твердження комісії та, як наслідок, прийняте в результаті розгляду подання рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є необгрунтованими та необ`єктивними.

Частинами 1, 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком, окрім іншого, є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 66 та статті 67 Закону, звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є зокрема, попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

Водночас, частинами 1 та 2 статті 74 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Надаючи оцінку висновку дисциплінарної комісії в частині вчинення позивачем такого дисциплінарного проступку як перевищення службових повноважень суд, насамперед, зазначає, що перевищення влади або службових повноважень виражається у тому, що службова особа вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до її компетенції. Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.

Як перевищення влади або службових повноважень можна кваліфікувати: вчинення дій, які є компетенцією вищої службової особи даного відомства чи службової особи іншого відомства; вчинення дій одноособово, тоді як вони могли бути здійснені лише колегіально; вчинення дій, які дозволяються тільки в особливих випадках, з особливого дозволу і з особливим порядком проведення, - за відсутності цих умов; вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Повноваження, за межі яких виходить службова особа при їх перевищенні, повинні бути передбачені відповідним нормативно-правовим актом: законом, декретом, указом, постановою, статутом, положенням, інструкцією, правилами тощо.

Як встановлено судом зі змісту Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції Карпатського округу №258 від 27.11.2018, Держекоінспекцію Карпатського округу очолює начальник, який має двох заступників, у тому числі одного першого. Начальник Інспекції, серед іншого, очолює Інспекцію, здійснює керівництво її діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати її діяльності, представляє інтереси Інспекції у відносинах з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, а також у суді; призначає на посади та звільняє з посад керівників структурних підрозділів, інших державних службовців та працівників Інспекції, присвоює їм ранги державних службовців, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності (крім своїх заступників).

Враховуючи наведене суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак саме перевищення наданих йому службових повноважень, оскільки повноваження позивача як керівника Держекоінспекції Карпатського округу щодо призначення на посади державної служби, в тому числі, і організації проведення спеціальної перевірки, прямо передбачено як Положенням про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженим 27.11.2018 за №258, так і Законами України «Про державну службу», «Про запобігання корупції» та Порядком №171.

Стверджуючи про правомірність дій та рішень відповідача 1, представник Держекоінспекції України, як і дисциплінарна комісія у поданні, вказують на вчинення ОСОБА_1 дій, які дозволяються тільки в особливих випадках, з особливого дозволу і з особливим порядком проведення, - за відсутності цих умов.

Однак, із такими доводами суд також не погоджується та зазначає наступне.

Призначення позивачем на посади державної служби категорії «Б» ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулось в період дії карантину, запровадженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Так, відповідно до пункту 1 вказаної постанови, а також, згідно з приписами пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року та з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні установлено карантин.

Як зазначено судом вище, механізм добору на вакантні посади державної служби на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину визначено Порядком №290.

Пунктом 2 Порядку №290 встановлено, що добір і призначення осіб на вакантні посади державної служби відповідно до цього Порядку здійснюється у виняткових випадках, пов`язаних з необхідністю виконання завдань і функцій державних органів на період дії карантину.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що необхідність добору кадрів на вакантні посади державної служби в Держекоінспекції Карпатського округу зумовлена неможливістю належного функціонування Інспекції у зв`язку із відсутністю необхідного кадрового забезпечення та виконання покладених завдань державного органу на період дії карантину.

Відповідачі оцінки таким твердженням позивача не надали. Водночас, зі змісту подання дисциплінарної комісії судом встановлено, що нею при здійсненні опису встановлених обставин, що призвели до вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку не вказано про необхідність забезпечення належної роботи та виконання покладених функцій Держекоінспекцією Карпатського округу, шляхом призначення осіб на вакантні посади начальника та заступника начальника Управління контролю діяльності, аналізу та взаємодії з громадськістю і ЗМІ, начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів та начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Управління державного екологічного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області, начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) надр Управління державного екологічного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області.

Отже, в силу приписів пункту 2 Порядку №290, необхідність забезпечення виконання завдань і функцій державного органу на період дії карантину і є тим винятковим випадком для добору і призначення осіб на вакантні посади державної служби з особливим порядком проведення, що врегульовано нормами Порядку №290.

Разом з цим, надаючи оцінку наслідкам вчиненого позивачем порушення та ступеню його вини суд зважає на таке.

Визначальною підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є встановлення дисциплінарною комісією факту призначення позивачем осіб на посади державної служби до отримання результатів спеціальних перевірок щодо кандидатів.

Вказану обставину позивач не заперечує, однак у судовому засіданні ОСОБА_1 зауважив, що після направлення відповідним державним органам запитів позивача про перевірку відомостей щодо осіб, які претендують на зайняття посад державної служби категорії «Б», сам особисто отримав попередню інформацію від представників державних органів, уповноважених на перевірку відомостей щодо кандидатів, про відсутність будь-яких зауважень до кандидатів на вакантні посади, що дозволило позивачу упевнитись в правомірності призначення таких осіб на вакантні посади до моменту отримання офіційних результатів та забезпечити належне виконання Держекоінспекцією Карпатського округу покладених на неї завдань та функцій.

Обґрунтовуючи наявність підстав для призначення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на посади державної служби в Держекоінспекції Карпатського округу до завершення спеціальних перевірок, позивач вказав, що тривалість проведення таких перевірок є невиправдано тривалою. Відтак зважаючи на те, що призначення осіб на посади державної служби в умовах карантину відповідно до Порядку №290 відбувається виключно на строк дії такого карантину, який на момент виникнення спірних правовідносин щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 встановлено до 22.05.2020 та щодо ОСОБА_6 до 31.07.2020, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину, очікування результатів спеціальних перевірок могло унеможливити призначення вказаних осіб на вакантні посади державної служби відповідно до Порядку №290.

Разом з цим, ОСОБА_1 наголошує, що Порядком №290 не встановлено чіткого алгоритму дій та їх послідовності в частині призначення осіб на посади державної служби, шляхом укладення контракту. Зважаючи на те, що механізм добору на вакантні посади державної служби на період дії карантину встановлено саме Порядком №290, позивач вказує на правову невизначеність процедури проведення спеціальної перевірки на такий період.

Суд із такими твердженнями ОСОБА_1 погоджується, та зазначає про відсутність чіткості, зрозумілості та однозначності правових норм Порядку №290 в частині процедури призначення осіб на посади державної служби, шляхом укладання контракту в період дії карантину.

Так, основною серед вимог до визначеності законодавства є вимога чіткого формулювання правової норми. Норма не може розглядатися як «право», якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки, що її може потягнути за собою вчинена дія. Дійсно, чіткість, зрозумілість, однозначність та відносна конкретність норми є запорукою її належного тлумачення і, відповідно, реалізації.

В контексті зазначеного, суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що кожен з наказів про призначення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на відповідні посади державної служби погоджений начальником відділу правового забезпечення ОСОБА_8 та завідувачем сектору з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_9 .

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Положення про відділ правового забезпечення Держекоінспекції Карпатського округу, затвердженого наказом від 16.04.2019 №9А (том ІІІ, зворотна сторона а.с.249-а.с.252 та зворотна сторона), основним завданням відділу є, серед іншого, організація правової роботи в Інспекції, спрямованої на правильне застосування та неухильне додержання та запобігання невиконання вимог законодавства при розробці, в тому числі, проектів наказів Інспекції.

Водночас, пунктом 6 Положення встановлено, що пропозиції відділу щодо приведення наказів та інших документів інспекції у відповідність із законодавством є обов`язковим для розгляду начальником інспекції. У разі неврахування пропозицій відділу або часткового їх врахування, відділ подає начальнику Інспекції письмовий висновок до проекту документа.
Підпунктами 3, 5 пункту 7 Положення також передбачено, що відділ відповідно до покладених на нього завдань перевіряє відповідність законодавству і міжнародним договорам України проектів наказів та інших розпорядчих актів, що подаються на підпис начальнику Інспекції; погоджує (візує) їх за наявності віз керівників заінтересованих структурних підрозділів Інспекції; інформує начальника Інспекції про необхідність вжиття заходів для внесення змін до організаційно-розпорядчих наказів та інших документів, визнання їх такими, що втратили чинність або скасування.

Крім зазначеного, суд також звертає увагу на те, що згідно із пунктами 1, 2 Положення про сектор з питань запобігання та виявлення корупції Держекоінспекції Карпатського округу, затвердженого наказом №58 від 30.04.2020 (том ІІІ, а.с.253-255 та зворотна сторона), одними із основних завдань сектору є надання методичної та консультаційної допомоги з питань додержання законодавства щодо запобігання корупції; здійснення контролю за дотриманням антикорупційного законодавства. Сектор відповідно до покладених на нього завдань, здійснює заходи щодо запобігання та виявлення порушень Закону України «Про запобігання корупції»; візує проекти наказів з основної діяльності, адміністративно-господарських питань, а також проекти наказів з кадрових питань, залежно від їх видів.

До матеріалів справи представником відповідача 2 долучено інформаційну довідку начальника відділу управління персоналом Держекоінспекції Карпатського округу від 19.04.2021 (том ІІІ, а.с.256), у якій вказано про те, що ОСОБА_1 , спільно з відділом правового забезпечення неодноразово попереджений про необхідність прийняття рішення про призначення осіб на посади державної служба категорії «Б» лише після проведення спеціальної перевірки, однак позивач проігнорував такі попередження та незаконно уклав з такими особами контракти про проходження державної служби.

Ознайомившись із вказаною інформаційною довідкою, суд зазначає, що такий документ не може слугувати, достатнім та достовірним підтвердженням попередження позивача про неправомірність його дій, зважаючи на відсутність будь-яких інших доказів, що підтверджували б такі обставини. Водночас, суд наголошує, що усне попередження начальника Держекоінспекції Карпатського округу не є належним виконанням начальником відділу правового забезпечення та завідувачем сектору з питань запобігання та виявлення корупції своїх обов`язків. Так, матеріали справи не містять жодного підтвердження внесення пропозицій щодо приведення наказів у відповідність із законодавством, складення письмових висновків до проектів документів, інформування начальника Інспекції про необхідність вжиття заходів для внесення змін до організаційно-розпорядчих наказів чи попередження позивача про невідповідність наказів про призначення осіб на вакантні посади державної служби вимога Закону України «Про запобігання корупції».

Натомість, як начальником відділу правового забезпечення, так і завідувачем сектору з питань запобігання та виявлення корупції погоджено спірні накази, не зазначивши при цьому жодного зауваження.

Таким чином, за відсутності чіткого правового регулювання процедури призначення осіб на посади державної служби на час дії встановленого Кабінетом Міністрів України карантину, зважаючи на відсутність будь-яких належним чином оформлених зауважень, попереджень чи заперечень зі сторони відділу правового забезпечення і сектору з питань запобігання та виявлення корупції щодо правомірності наказів про призначення осіб на посади державної служби до одержання результатів спеціальних перевірок, а також, беручи до уваги попередню обізнаність позивача щодо позитивних результатів спеціальних перевірок, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 жодних ознак умислу як обов`язкової складової вини особи.

Стосовно настання в результаті дій позивача негативних наслідків, що є однією з основних умов для притягнення особи до виняткового виду дисциплінарної відповідальності, суд зазначає таке.

Відповідно до змісту довідок про результати спеціальних перевірок щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (том ІІ, а.с.108-117), інформації, що перешкоджає зайняттю вказаними особами посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посад з підвищеним корупційним ризиком не виявлено.

Суд вважає необхідним звернути увагу відповідачів також на те, що подання дисциплінарної комісії не містить вказівок на настання негативних наслідків в результаті вчинення позивачем дисциплінарного проступку, та не містить жодних відомостей про ступінь тяжкості таких наслідків. Не зазначено, якої істотної шкоди дії позивача завдали охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Отже, призначення ОСОБА_1 на посади державної служби осіб до отримання висновків про результати спеціальних перевірок, за умови подальшого одержання позивачем відомостей про відсутність будь-яких підстав, що перешкоджали б зайняттю такими особами відповідних посад державної служби, безспірно свідчить про відсутність негативних наслідків, спричинених діями начальника Держекоінспекції Карпатського округу. Відповідно, для тверджень про завдання такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, суд не вбачає жодних обґрунтованих підстав.

Підсумовуючи суд зазначає, що дисциплінарною комісією не правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , оскільки в результаті дослідження матеріалів справи судом не виявлено усіх складових такого дисциплінарного проступку як перевищення службових повноважень. По-перше, дії позивача стосовно призначення осіб на посади державної служби не виходять за межі наданих керівнику Держекоінспекції Карпатського округу службових повноважень та вчинені з метою забезпечення виконання завдань і функцій державного органу на період дії карантину, що є винятковим випадком для добору і призначення осіб на вакантні посади державної служби з особливим порядком проведення, що врегульовано нормами Порядку №290. По-друге, судом не встановлено наявності умислу в діях ОСОБА_1 , що є обов`язковою складовою вини особи та одним з визначальних елементів такого виду дисциплінарного проступку. По-третє, в матеріалах справи відсутні докази, що свідчили б про завдання діями ОСОБА_1 істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам громадян, держави чи юридичних осіб. Разом з цим, наявність позитивних висновків спецперевірок щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і зовсім виключає ймовірність настання будь-яких негативних наслідків.

Суд звертає увагу відповідачів на те, що дисциплінарна комісія у поданні посилається на пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень», у якому наведено висновки про те, що перевищенням влади або службових повноважень визнається умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Всупереч наведеному, вказане подання не містить належної оцінки ні умислу позивача, ні шкоди, заподіяної діями останнього, ні оцінки реалізації ОСОБА_1 наданих йому службових повноважень.

За таких обставин, на переконання суду висновки, викладені дисциплінарною комісією у поданні за наслідком здійснення дисциплінарного провадження є необ`єктивними, такими, що не ґрунтуються на усіх фактичних обставинах, а відтак, і необґрунтованими.

Водночас, окрім помилкового кваліфікування дій позивача, з незрозумілих для суду причин, дисциплінарною комісією та Держекоінспекцією України при застосуванні до ОСОБА_1 виняткового виду дисциплінарного стягнення не враховано зазначені у поданні пом`якшуючі відповідальність обставини, якими є попередня бездоганна поведінка ОСОБА_1 та відсутність дисциплінарних стягнень.

Зважаючи на помилковість висновків дисциплінарної комісії та на відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді звільнення з державної служби, суд вбачає у діях та рішеннях Держекоінспекції України втручання у приватне та професійне життя ОСОБА_1 , що є несумісним зі статтею 8 Конвенції.

Вказаною статтею передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб».

В контексті зазначеного, суд вважає необхідним вказати, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

Європейський суд з прав людини (надалі, також Суд) у рішенні від 09.01.2013 по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) виснував, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру» (рішення від 7 серпня 1996 року у справі «С. проти Бельгії» (С. v. Belgium), п. 25, Reports 1996-III). Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом» (рішення у справі «Прітті проти Сполученого Королівства» (Pretty v. the United Kingdom), заява № 2346/02, п. 61, ECHR 2002-III). Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом (рішення від 16 грудня 1992 року у справі «Нємець проти Німеччини» (Niemietz v. Germany), п. 29, Series А № 251-В). Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення у справах «Сідабрас та Джяутас проти Литви» (<…>), заяви №№ 55480/00 та 59330/00, п. 47, ECHR 2004-VIII, та «Бігаєва проти Греції» (Bigaeva v. Greece), заява № 26713/05, пп. 22-25, від 28 травня 2009 року). Схожим чином, звільнення з посади було визнане втручанням у право на повагу до приватного життя (рішення від 19 жовтня 2010 року у справі «Озпінар проти Туреччини» (<…>), заява № 20999/04, пп. 43-48). Насамкінець, стаття 8 Конвенції охоплює питання захисту честі та репутації як частину захисту права на повагу до приватного життя (рішення у справах «Пфайфер проти Австрії» (Pfeifer v. Austria), заява №12556/03, п. 35, від 15 листопада 2007 року, та «А. проти Норвегії» (А. v. Norway), заява №28070/06, пп. 63 та 64, від 9 квітня 2009 року).

Суд також зазначив, що звільнення заявника з посади вплинуло на широке коло його стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного характеру. Схожим чином, воно мало наслідки і для «кола його близьких», оскільки втрата роботи мала відчутні наслідки для матеріального добробуту заявника та його сім`ї. Крім того, причина звільнення заявника говорить про те, що під впливом опинилась і його професійна репутація.

Отже, на переконання суду, звільнення ОСОБА_1 з посади державної служби у зв`язку із необґрунтованим та протиправним кваліфікуванням його дій як перевищення службових повноважень, що не відповідає дійсним обставинам, становить втручання в його право на повагу до приватного життя у розумінні статті 8 Конвенції.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов до висновку про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправними і скасування наказу Державної екологічної інспекції України №443-О від 10.12.2020 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », наказу Державної екологічної інспекції України №447-О від 11.12.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлення ОСОБА_1 на раніше займаній посаді.

Водночас, стосовно дати, з якої слід поновити позивача на посаді, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 1 статті 235 Кодексу законів про працю України (надалі, також КЗпП України), у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до змісту прохальної частини уточнюючого позову, ОСОБА_1 , окрім іншого, просить суд поновити його на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу з 11.12.2020 (том ІІ, а.с.175-182).

Як встановлено судом та зазначено вище, наказом Державної екологічної інспекції України від 10.12.2021 №443-О застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби датою, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, а саме: призначення на посади державної служби в Державній екологічній інспекції Карпатського округу осіб, які не пройшли спеціальну перевірку, передбачену законодавством про запобігання корупції (том І, а.с.12). На виконання зазначеного наказу, Держекоінспекцією України 11.12.2020 винесено наказ №447-О про звільнення ОСОБА_1 з державної служби датою, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, у зв`язку з вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», який передбачає звільнення, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Разом з цим, суд наголошує, що згідно з пунктом 2.27 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, днем звільнення вважається останній день фактичного виконання особою трудових обов`язків.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії листка непрацездатності (том І, а.с.10), ОСОБА_1 не працював з 07.12.2020 до 23.12.2020; до роботи став 24.12.2020.

Отже, зважаючи на зміст спірних наказів, останнім робочим днем ОСОБА_1 є 24 грудня 2020 року, а тому, позивач підлягає поновленню на посаді з дня наступного за днем звільнення, тобто 25 грудня 2020 року.

Таким чином, враховуючи зазначену позивачем дату поновлення його на роботі 11 грудня 2020 року, що не відповідає даті звільнення останнього, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання стягнення на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за №100, відповідно до положень розділів ІІ та ІІІ якого, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

При обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Відповідно до довідки Державної екологічної інспекції Карпатського округу №3 від 02.02.2021 (том ІІІ, а.с.150) заробітна плата позивача за жовтень 2020 року складала 18 531,42 грн (18 фактично відпрацьованих робочих днів), за листопад 2020 року (4 фактично відпрацьовані робочі дні) - 2 975,23 грн. Середньоденна заробітна плата становить 977,58 грн (21 506,65 (сума заробітку за останні два місяці роботи) : 22 (загальна кількість фактично відпрацьованих днів за останні два місяці роботи). Середньомісячна заробітна плата з урахуванням податків та зборів становить - 20 529,08 грн (977,58 (середньоденний заробіток)*21 (середня кількість робочих днів за жовтень та листопад 2020 року).

Зважаючи на те, що стягненню на користь позивача підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з дня, наступного за днем звільнення 25.12.2020 і по день прийняття даного рішення 20.04.2021, загальна кількість робочих днів за період вимушеного прогулу складає 79 днів, а загальна сума середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу 77 228,82 грн (977,58*79).

Держекоінспекція Карпатського округу, як податковий агент згідно норм Податкового кодексу України та як страхувальник згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зобов`язана виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши із нього при виплаті податки та інші обов`язкові платежі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу, які ОСОБА_1 просить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідно до положень статті 142 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Так, частиною 1 статті 252 Кодексу передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за наявності обґрунтованих доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, учасники не позбавлені права в межах встановленого строку звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

В силу приписів статті 371 КАС України, рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, - виконуються негайно.

Керуючись статтею 129-1 Конституції України, статями 241-246, 250, 255, 295, 371, 373, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ Державної екологічної інспекції України №443-О від 10.12.2020 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

Визнати протиправним і скасувати наказ Державної екологічної інспекції України №447-О від 11.12.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу з 25 грудня 2020 року.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Карпатського округу () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.12.2020 по 20.04.2021 у розмірі 77 228 (сімдесят сім тисяч двісті двадцять вісім) гривень 82 (вісімдесят дві) копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу з 25 грудня 2020 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах стягнення з Державної екологічної інспекції Карпатського округу () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) невиплачену середньомісячну заробітну плату в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 20 529 (двадцять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 08 (вісім) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

відповідачі: Державна екологічна інспекція України, адреса: Новопечерський пров., буд. 3, корп. 2, м. Київ, 01042, ідентифікаційний код 37508533;

Державна екологічна інспекція Карпатського округу, адреса: вул. Академіка Сахарова, буд. 23 «А», м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 42702233.

Рішення складене в повному обсязі 29 квітня 2021 року.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.