Справа № 520/12158/2020
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 р.Справа № 520/12158/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представник відповідача - Назаренко - Хамаєва О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.12.20 по справі № 520/12158/2020

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправними та скасування актів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 ( далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції ( далі ДПП, відповідач) , в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати акт, складений 09.07.2020 ДПП за формою Н-5*, спеціального розслідування групового нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 19.03.2020 з сержантами поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( далі ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 ( далі ОСОБА_3 ), та молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 ( далі ОСОБА_4 );

- визнати протиправним та скасувати акт №667/21 складений 09.07.2020 ДПП за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався із сержантом поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ДПП провести повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який трапився 19.03.2020 з сержантами поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 ( далі Порядок № 1346), та з врахуванням встановлених судом обставин цієї справи.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано акт, складений 09.07.2020 ДПП за формою Н-5*, спеціального розслідування групового нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 19 березня 2020 року з сержантами поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

Визнано протиправним та скасовано акт №667/21 складений 09.07.2020 ДПП за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався із сержантом поліції Козуб А.С.

Зобов`язано ДПП провести повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який трапився 19.03.2020 з сержантами поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 відповідно до вимог Порядку №1346, з урахуванням встановлених судом обставин цієї справи.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1681,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ДПП подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що Комісією з розслідування встановлено, що обставини, за яких 19.03.2020 стався груповий нещасний випадок не підпадають під дію п.3.9, п.3.10 розділу 3 Порядку № 1346, і не пов`язані з виконання службових обов`язків, у зв`язку з чим такий випадок стався в період проходження служби, однак не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, однак судом першої інстанції не зазначено, які конкретно обставини вказаного групового нещасного випадку підпадають під дію вказаних пунктів. Вказав, що 19.03.2020 ОСОБА_1 проходила службу в УПП в Харківській обл. ДПП, проте в момент ДТП службових обов`язків, визначених Законом № 580 не виконувала, оскільки на денну зміну не заступила, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з книги нарядів роти № 5 батальйону № 1 УПП в Харківській обл. ДПП за інвентарним № 3526 ( розташування нарядів на 19.03.2020). Судом першої інстанції також не враховано рапорти поліцейських ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (містяться в матеріалах справи), якими повідомлено, що 19.03.2020 вони отримали травми не при виконані службових обов`язків.

02.02.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду витребувано з Харківського окружного адміністративного суду справу № 520/12158/20.

19.02.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження по справі № 520/12158/2020.

23.03.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

13.04.2021 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому апелянт просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддюдоповідача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорені сторонами.

ОСОБА_1 проходила службу в УПП в Харківській обл. ДПП у складі роти № 5 батальйону № 1.

19.03.2020 батальйон № 1 УПП заступав на денну зміну, що підтверджується графіком несення служби особовим складом УПП в Харківській обл. ДПП на березень 2020 року, затвердженим начальником УПП в Харківській області ДПП Стрижак А.О.(а.с.67).

19.03.2020 знаходячись у поліцейському однострої група працівників УПП в Харківській обл. ДПП у складі сержантів поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 в керованому ОСОБА_3 та належному йому автомобілі OPEL TIGRA, н.з. НОМЕР_1 (литовської реєстрації) рухались по Московському проспекту м. Харкова в напрямку від ХТЗ до центру міста до місця своєї служби на денну зміну, яка мала розпочатись в 06 год. 00 хв. Приблизно о 05 год. 55 хв. ОСОБА_3 , керуючи вказаним автомобілем, в районі будинку №251 по пр-ту Московському м. Харкова при здійсненні на великій швидкості маневру випередження допустив зіткнення з іншим транспортним засобом. В результаті отриманого удару автомобіль під керуванням ОСОБА_3 виїхав за межі проїжджої частини дороги на її розподілювальну смугу де відбулось його кількаразове перекидання, під час якого поліцейські ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вилетіли із автомобіля через його заднє скло.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала чисельні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин голови та обличчя, хребетно-спинномозкову травму, ускладнену компресійним переломом тіла та хребця L3, хребця L1, хребця з пошкодженням тіла мозкової оболонки на рівні TH11 хребця, нижній параліч, порушення тривалості за провідниковим типом з рівня TH11 тазові порушення; множинних переломів ребер з обох боків, забій, розрив обох легень; двобічного гемопневмоторологічного забою серця; двобічної після травматичної пневмонії; після гіпоксичне-ішемічне ураження голови хвостатого ядра праворуч правої лобної та тім`яної зон.

З 19.03.2020 по 06.05.2020 ОСОБА_1 проходила лікування у стаціонарному відділені політравми в КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Мещанікова» ХМР.

З 07.05.2020 по 04.06.2020 ОСОБА_1 знаходилась на амбулаторному лікуванні в «ДУ ТМО МВС України по Харківській області».

З 05.06.2020 по 16.06.2020 перебувала на лікуванні у стаціонарному відділені госпіталю ДУ «ТМО МВС України по Харківській області».

З 17.06.2020 по 30.06.2020 ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні в «ДУ ТМО МВС України по Харківській області».

19.03.2020 за фактом ДТП, обставини вказаної події було зареєстровано в журналі ЄО Немишлянського ВП ГУНП Харківської обл. за №5734 внесено відомості до ЄРДР №0000375 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України ( далі КК України).

09.07.2020 за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 19.03.2020, Комісією, призначеною наказом ДПП НПУ України №539 від 19.03.2020, складений акт за формою Н-5* про те, що зазначений груповий нещасний випадок, який стався з сержантами поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

09.07.2020 Комісією з розслідування нещасних випадків складено акт № 667/21 про нещасний випадок невиробничого характеру, форми НТ*, який затверджений начальником Департаментом патрульної поліції, відповідно до якого нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Не погодившись з висновками Комісії, викладеними в актах за формою Н-5*, НТ* позивач звернулась до суду з вимогою щодо їх скасування та проведення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції суд першої інстанції виходив з наявності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіряючи на відповідність ч.2 ст.2 КАС України оскаржувані накази колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (далі - Закон №2694) охорона праці - система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

За приписами ст. 14 вказаного Закону працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно з п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.99 № 1105-XIV ( далі Закон №1105) нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

Приписами ст. 22 Закону №2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Відповідно до п. 2 «Порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, дія цього порядку не поширюється на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейських, тощо та розслідування та облік нещасних випадків щодо зазначених осіб здійснюються у порядку, визначеному міністерством, в управлінні якого перебувають установи та підрозділи, де проходять службу такі особи.

З метою врегулювання питань щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих затверджено Порядок № 1346.

Відповідно до п.2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з п. 2.2 цього Порядку за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Положеннями п. 3.8 Порядку № 1346 визначено, що комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

За приписами абз.2 п.4.1 Порядку № 1346 спеціальному розслідуванню підлягають групові нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від тяжкості ушкодження їх здоров`я.

Відповідно до абз.1 п.4.6 цього Порядку за результатами розслідування складається акт спеціального розслідування за формою Н-5* (додаток 4), а також оформляються інші матеріали, передбачені пунктом 4.13 цього Порядку, у тому числі карта обліку професійного захворювання (отруєння) на кожного потерпілого, якщо нещасний випадок пов`язаний з гострим професійним захворюванням (отруєнням).

За приписами п.4.8 Порядку №1346 для встановлення причин нещасних випадків (у тому числі поранень) і розроблення заходів щодо запобігання подібним випадкам комісія із спеціального розслідування має право вимагати від керівника підрозділу створення експертної комісії із залученням експертів-спеціалістів науково-дослідних, проектно-конструкторських та інших організацій, органів виконавчої влади та державного нагляду за охороною праці.

Після ознайомлення з необхідними матеріалами, обстеження місця події та проведення необхідних розрахунків експертна комісія складає висновок, у якому стисло викладаються обставини, визначаються причини травмування, гострого професійного захворювання (отруєння), зазначаються допущені порушення вимог нормативно-правових актів про охорону праці, а також заходи щодо запобігання подібним випадкам. Висновок експертної комісії викладається чітко, у стверджувальній формі.

Комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) у разі необхідності може додатково залучати незалежну експертну комісію.

За наслідками системного аналізу вказаних правових норм колегія суддів зазначає, що на комісію з розслідування нещасного випадку при проведенні такого розслідування покладається обов`язок щодо визначення відповідності умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці, з`ясування обставин і причин, що призвели до нещасного випадку, встановлення осіб, які припустилися порушень нормативно- правових актів та розроблення заходів щодо запобігання подібним випадкам, а у разі необхідності створення та залучення експертної комісії для цього.

Судовим розглядом встановлено, що за результатами проведення спеціального розслідування нещасного випадку за участі позивача Комісією складено акт спеціального розсліду групового нещасного випадку ( у тому числі поранення), що стався 19.03.2020 о 05 год. 55 хв від 09.07.2020 за формою Н-5*, який містить відомості щодо потерпілого (потерпілих); характеристику підрозділу, об`єкта (дільниці) та місця, де стався нещасний випадок (у тому числі поранення); обставини, за яких стався нещасний випадок ( у тому числі поранення); причини нещасного випадку( у тому числі поранення); висновок Комісії та перелік матеріалів, які долучаються до нього.

З аналізу змісту вказаного акту від 09.07.2020 ( форма Н-5*) вбачається, що Комісією не визначено відповідності умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці, не встановлено осіб, які припустилися порушень нормативно-правових актів та не розроблено заходів щодо запобігання подібним випадкам.

Враховуючи, що акт спеціального розслідування групового нещасного випадку (у тому числі поранення) від 09.07.2020 ( форма Н-5*) складено з порушенням вимог Порядку № 1346 колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо його невідповідності вимогам ч.2 ст.2 КАС України та наявності підстав для визнання протиправним і скасування вказаного акту в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Враховуючи, що акт спеціального розслідування групового нещасного випадку (у тому числі поранення) від 09.07.2020 (форма Н-5*), який слугував підставою для прийняття акту №667/21 09.07.2020 за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався із сержантом поліції Козуб А.С., складено з порушенням вимог Порядку № 1346, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та необхідності скасування акту від 09.07.2020 №667/21 (форма НТ*), що стався за участі ОСОБА_1 та зобов`язання ДПП провести повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який трапився 19.03.2020 стосовно ОСОБА_1 відповідно до вимог Порядку №1346, з урахуванням встановлених судом обставин цієї справи, як похідних.

Між тим колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції помилково визнано протиправним та скасовано акт складений 09.07.2020 ДПП за формою Н-5* спеціального розслідування даного групового нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 19 березня 2020 року стосовно сержантів поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та зобов`язано ДПП провести повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку щодо зазначених працівників поліції, оскільки дані особи до суду з позовом не зверталися, повноважень щодо звернення за захистом їх інтересів ОСОБА_1 матеріали справи не містять, тобто судом першої інстанції вирішено питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Посилання апелянта на те, що Комісією з розслідування встановлено, обставини, за яких 19.03.2020 стався груповий нещасний випадок такі не підпадають під дію п.3.9, п.3.10 розділу 3 Порядку № 1346, і не пов`язані з виконання службових обов`язків, колегія суддів до уваги не бере, оскільки таке розслідування було проведено Комісією з порушенням вимог Порядку № 1346.

Щодо доводів відповідача про те, що 19.03.2020 в момент ДТП ОСОБА_1 службових обов`язків, визначених Законом №580 не виконувала, оскільки на денну зміну не заступила колегія суддів зазначає, що відповідно до рішенні ЄСПЛ у справі Federacion de Servicios Privados del sindicato Comisiones Obreras (CC.OO.) v Tyco Integrated Security, S.L. and Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios, S.A. (Case C-266/14), час, який працівники без фіксованого офісу витрачають, щоб дістатися першого і останнього місця призначення, необхідно розглядати як робочий час.

Щодо інших доводів сторін колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з п.4 ч.3 вказаної статті порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі наведені вище докази, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми процесуального права права, що має наслідком зміну рішення суду першої інстанції та ухвалення судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року по справі № 520/12158/2020 змінити, виклавши абзац 2 та 4 резолютивної частини в наступній редакції:

"Визнати протиправним та частково скасувати акт складений 09 липня 2020 року Департаментом патрульної поліції за формою Н-5* спціального розслідування групового нещасного випадку ( у тому числі поранення), що стався 19 березня 2020 рку з сержантами поліції ОСОБА_1 .

Зобов`язати Департамент патрульної поліції провести повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який трапився 19 березня 2020 року за участі сержанта поліції Козуб Аліни Сергіївни відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказаом МВС України № 1346 від 27.12.2020, та з врахуванням встановлених судом обставин цієї справи."

В іншій частині рішення Харківського окружного адмніністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №520/12158/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 27.04.2021.