Справа № 200/1837/21-а
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 р. Справа№200/1837/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до відповідача № 1 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження юридичної адреси: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ), до відповідача № 2 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (61200, Харківська обл., м. Харків, Майдан Конституції, буд. 1, Палац праці, 3 під`їзд, 4 поверх, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника, адвоката Давиденка Сергія Олександровича, діючого на підставі ордеру серії ДН № 120316 від 18 лютого 2021 року, звернувся до Донецького окружного адміністративного із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі відповідач №1), в якій просить:

- визнати дії управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення нарахування щомісячних страхових виплат протиправними;

- зобов`язати управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу заборгованість зі страхових виплат.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він отримував щомісячні страхові виплати з 01 жовтня 2014 року по 31 липня 2016 року у Куп`янському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківський області. З листопада 2019 року він перебуває на обліку у Слов`янському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та отримує щомісячно страхові виплати. З серпня 2016 року по жовтень 2019 року відповідач не виплачує страхові виплати, у зв`язку з чим існує заборгованість за минулий період, чим порушує право на отримання відповідної страхової виплати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 16-17).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

09 березня 2021 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач № 1 заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

У відзиві відповідач зазначив, що з жовтня 2014 року по липень 2016 року позивач отримував страхові виплати у Куп`янському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області. З 31 липня 2016 року страхові виплати позивачу припинені Куп`янським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області з невідомих підстав. Зазначив, що позивач за період з серпня 2016 року по жовтень 2019 року не звертався до органів Фонду соціального страхування України Донецької області за продовженням страхових виплат та з цієї причини не перебував на обліку у будь-якому відділенні Фонду, як внутрішньо переміщена особа, тому страхові виплати за зазначений період не нараховувались і відсутня будь-яка заборгованість за даний період перед позивачем. Вважає, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимого у повному обсязі (а. с. 23-24).

11 березня 2021 року відповідачем подана заява про залучення у справі другого відповідача управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області. (а. с. 30-31).

З 04 березня 2021 року по 26 березня 2021 року включно суддя ОСОБА_2 перебувала на лікарняному.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року заява про залучення у справі другого відповідача управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області задоволено та залучено до участі у справі в якості другого відповідача управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (61200, Харківська обл., місто Харків, Майдан Конституції , будинок 1, Палац праці, 3 під`їзд, 4 поверх, ) (далі відповідач № 2).

22 квітня 2021 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач № 2 заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

У відзиві зазначив, що з 08 жовтня 2014 року позивач, як внутрішньо переміщена особа, звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куп`янському районі Харківської області із заявою про тимчасове продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві. До заяви було надано довідку від 01.12.2014 р.

Куп`янським відділенням Постановою від 13 жовтня 2014 року №2024/2287/2287/1 було продовжено Позивачу раніше призначену щомісячну страхову виплату в розмірі 1536,31 грн. з 01.10.2014 р. Постановою від 30.06.2015 р. №2024/2287/2287/8, відповідно до Довідки 0532№0, наданої Відділенням ВД ФССНВВ України у м. Жданівці Донецької області, потерпілому було продовжено раніше призначену щомісячну грошову суму в розмірі: за травень 2014 р. - 1536,31 грн., за червень 2014 р. - 1536,31 грн., за липень 2014 р. - 1536,31 грн., за серпень 2014 р. - 1536,31 грн., за вересень 2014 р. - 1536,31 грн.

В зв`язку з прийнятим комісією рішенням про призупинення дії Довідки від 01.12.2014 р. №, яка є підставою для здійснення органом Фонду нарахування та виплати щомісячної страхової виплати потерпілим, Куп`янським відділенням Постановою від 01.08.2016 р. до вирішення питання підтвердження факту проживання за адресою, визначеною у довідці (протокол від 27.07.2016 р.). Вважає, що відділенням були припинені щомісячні страхові виплати позивачу з 01.08.2016 р. з дотриманням норм чинного законодавства. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а. с. 41-43).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, місце проживання якого було зареєстровано на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за фактичним місцем проживання/перебування на підконтрольній українській владі території за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.11.2016 р. № 1429-56098 (а. с. 8-10).

Відповідач № 1 - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області є юридичною особою, має самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Відповідач № 2 - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області є юридичною особою, має самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Позивачу, за висновком МСЕК від 29 травня 2007 року серії ДОН-04 № 066826 встановлено втрату професійної працездатності 40 % та призначена 3 група інвалідності безстроково. (а. с. 21).

08 жовтня 2014 року позивач звернувся до відповідача № 2 із заявою про продовження виплати страхових виплат, у зв`язку із тимчасовим перебуванням за адресою: АДРЕСА_4 (а. с.45-46).

Постановою відповідача № 2 від 13 жовтня 2014 року № 2024/2287/2287/1, позивачу продовжена раніше призначена щомісячна грошова сума в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1536,31 грн. (а. с. 47).

Постановою відповідача № 2 від 30 червня 2015 року № 2024/2287/2287/8 продовжено позивачу виплати в розмірі травень 2014 р. 1536,31 грн., червень 2014 р 1536,31 грн., липень 2014 р. 1536,31 грн., серпень 2014 р. 1536,31 грн., вересень 2014 р.- 1536,31 грн. (а. с. 48).

Поставною відповідача № 2 від 01 серпня 2016 року № 2024/2287/2287/12, позивачу з 01 серпня 2016 року припинені щомісячні виплати в розмірі 1657, 68 грн. з причини не підтвердження факту проживання, згідно протоколу від 27 липня 2016 року ( а. с. 50).

З представленого протоколу засідання робочої групи з питань перевірки даних, наданих внутрішньо переміщеними особами, щодо фактичного місця проживання від 27 липня 2016 року, призупинено дію довідок до вирішення питання не підтвердження факту проживання переміщених осіб, у тому числі і до позивача ( а. с. 51-53).

З 01 листопада 2019 року позивач перебуває на обліку та отримує щомісячні страхові виплати у Слов`янському міському управлінні відділенні ВД Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

З відомостей, представлених відповідачем № 1 вбачається, що за позивачем обліковується загальна сума страхових виплат за період з серпня 2016 року по жовтень 2019 року у сумі 99 926,38 грн. (а. с. 28 зворотній бік).

Як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на позов, відомостей про невиплату позивачу страхових виплат, спірними питанням у справі є правомірність припинення позивачу страхових виплат за період з серпня 2016 року по жовтень 2019 рік.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (надалі - Закон N 1706-VII).

Статтею першою Закону N 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2 цієї статті).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ч. 1 ст. 5 Закону N 1706-VII).

Як зазналося судом раніше, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка знаходиться в матеріалах справи.

Водночас, ст. 14 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм, слід дійти висновку, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами, що й інші громадяни, які постійно проживають на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

З огляду на матеріали справи, позивач здобув право на отримання страхових виплат.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, унормовано Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-ХІV), який із 01 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 1105-ХІV (у редакції, яка діяла до 01 січня 2015 року) у разі настання страхового випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно зі статтею 28 Закону № 1105-ХІV грошові суми, які відповідно до статті 21 цього Закону Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

Статтею 40 Закону № 1105-ХІV (у редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК.

З 01 січня 2015 року зазначені норми встановлені частинами першою, п`ятою та шостою статті 47 Закону № 1105-XIV (у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, приписи чинного законодавства передбачають вичерпний перелік підстав, за наявності яких можуть бути припинені відповідні страхові виплати.

Судом встановлено, що постановою відділення ВД ФСНВУ у Куп`янському районі Харківської області від 01 серпня 2016 року 2024/2287/2287/12 «Про припинення щомісячної страхової виплати» позивачу припинена виплата щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1657,68 грн. Причина припинення: не підтвердження факту проживання, виплату припинено з 01 серпня 2016 року (а. с. 50).

Суд зазначає, що страхові виплати позивачу призначені безстроково та Законом 1105-XIV не передбачено припинення страхових виплат у зв`язку скасуванням дії довідки ВПО.

Крім того, підзаконні нормативно-правові акти, на які посилаються відповідачі, не є законами, а тому, не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

В даному випадку наявність або відсутність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для нього, на відміну від інших громадян України, певні перешкоди в отриманні страхових виплат, та потребує від людини здійснення додаткових дій, не передбачених Законами.

Стаття 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачає, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд також звертає увагу на положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону №1105-XIV якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем № 2 не доведено правомірності дій щодо припинення позивачу щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01 серпня 2016 року.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

З урахуванням встановлених обставин та приймаючи те, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям відповідачем № 2 протиправного рішення, суд вважає, необхідним визнати протиправною та скасувати постанову від 01 серпня 2016 року №2024/287/2287/12 Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 .

Так, судом встановлено, що позивач з 01 листопада 2019 року перебуває на обліку та отримує щомісячні страхові виплати у Слов`янському міському управлінні відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та з 01 листопада 2019 року відповідачем № 1 позивачу виплачуються щомісячні страхові виплати.

Оскільки станом на день винесення рішення по справі позивач знаходиться на обліку в управлінні відповідача № 1, то саме ним підлягає виконанню нарахування та виплата заборгованості щомісячних грошових сум часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку позивачу з 01 серпня 2016 року по 31 жовтня 2019 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року по справі №200/13223/19-а.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачами доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року позивачу відстрочено сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. до ухвалення судового рішення у справі (а. с. 16-17 ).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь держави підлягає відшкодуванню сума судового збору в розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області у розмірі 454,00 грн., та з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5- 9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до відповідача № 1 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження юридичної адреси: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, будинок 5, ), відповідача № 2 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (61200, Харківська обл., місто Харків, Майдан Конституції, будинок 1, Палац праці, 3 під`їзд, 4 поверх, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділення ВД ФСНВУ у Куп`янському районі Харківської області від 01 серпня 2016 року №2024/2287/2287/12 Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати позивачу щомісячних страхових виплат за період з 01 серпня 2016 року по 31 жовтня 2019 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок №5) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) заборгованість з щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку за період з 01 серпня 2016 року по 31 жовтня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок №5) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції, 1, Палац Праці, 3 під`їзд, 4 поверх) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений та підписаний 29 квітня 2021 року.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова