Справа № 298/212/21
Суддя: Лютянська М. С.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/212/21
Номер провадження 2-а/298/11/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Лютянської М.С.,

при секретарі Брітовій Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Шкріба Миколи Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до поліцейського СРПП № 3 Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Шкріба Миколи Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 24 лютого 2021 року без роз`яснення йому прав та без повідомлення його про час та місце розгляду справи, не забезпечивши права на правову допомогу, без з`ясування всіх обставин справи поліцейський Перечинського ВП Шкріба М.В. виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 095118, якою застосовано до нього позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. Вважає, що вказана постанова є безпідставною, а висновок про його вину у порушенні правил дорожнього руху не відповідає дійсності, ґрунтується на неналежних та допустимих доказах та припущеннях поліцейського.

З тексу оскаржуваної постанови вбачається, що 24.02.2021 року о 15 год. 15 хв., в м. Перечин по вулиці Ужгородській водій керував автомобілем у якого встановлено на скло додаткові предмети або поклеєне покриття, які обмежують оглядовість з місця водія погіршують його прозорість, а саме, за тоноване лобове скло тонувальною плівкою чорного кольору, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.121 КУпАП.

Вказане повністю не відповідає дійсності, свою вину позивач не визнає. Повністю із нею незгідний та вказує, що він не порушував правил дорожнього руху (порушення норм ПДР у постанові не зазначено) у зв`язку з тим, що у поліцейського не було пристрою вимірювання рівня затемнення (відсоток проникнення світла) через лобове скло, це він визначав візуально, навіть не заходячи в автомобіль. Адже при накладенні штрафу визначити відсоток світлопропускання працівник поліції повинен не візуально, а лише із застосуванням спеціального приладу (таумер). Якщо інспектор не провів відповідних вимірювань світлопропускання спеціальними приладами, то такий штраф за керування автомобілем із тонованим склом є незаконним. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ст. 205 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відносно позивача відповідач виніс постанову серії БАБ № 095118 від 24 лютого 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 ставиться в вину те, що 24.02.2021 року, 15 год. 15 хв., в м. Перечин по вул. Ужанській водій керував автомобілем, у якого встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія погіршують його прозорість, а саме за тоноване лобове скло тону вальною плівкою чорного кольору, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Цією ж постановою відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Ч.1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Разом з цим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП, відповідачем не надано.

Не спростовані відповідачем і твердження позивача про те, що останній своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вимог Правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст.4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно ст. 19 ч. 1 п. 1 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як роз`яснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1,2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Відповідно до ст. 77 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч.2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину, в судове засідання відповідач не з`явився і не довів порушення позивачем Правил дорожнього руху України та правомірність прийнятого ним рішення по справі. Відтак суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і визнає, що оскаржувана ним постанова підлягає скасуванню.

З врахуванням того, що при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п.3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Шкріба Миколи Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 095118 від 24 лютого2021 року, винесену поліцейським СРПП № 3 Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Шкріба Миколою Васильовичем про накладення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На рішення суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча М.С. Лютянська