Справа № 320/3685/20
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3685/20 Суддя (судді) першої інстанції: Журавель В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий-суддя Грибан І.О.,

судді: Ключкович В.Ю.,

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Піскунова О.Ю.,

пр-к позивача Васечко О.І. ,

пр-к апелянта Роменська Є.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 28 січня 2020 року №162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» в частині, що стосується відрядження ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області з 31 січня 2020 р. по 30 квітня 2020 р. із табельною вогнепальною зброєю індивідуального використання та боєкомплектом до неї;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 26 березня 2020 р. №220 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_2 , інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ірпінського ВП ГУНП в Київській області, за п. 1 ч. 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 3 ст. 1 та частин 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 24 квітня 2020 р. № 119 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_2 , інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області;

- поновити позивача на посаді інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ірпінського ВП ГУНП в Київській області;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 27 березня 2020 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року позовні вимоги задовольнити частково:

визнано протиправним та скасувати пункт 1 наказу № 220 від 26 березня 2020 р. Головного управління Національної поліції у Київський області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області" в частині, яка стосується ОСОБА_2 ;

визнано протиправним та скасувати наказ № 119 о/с від 24 квітня 2020 р. по особовому складу Головного управління Національної поліції у Київський області про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2 .

поновлено на службі в поліції на посаді інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_2 (РНКОПП - НОМЕР_1 ) з 25 квітня 2020 р.;

допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на службі в поліції на посаді інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_2 (РНКОПП - НОМЕР_1 );

стягнуто з Головного управління Національної поліції у Київський області (код ЄДРПОУ - 40108616) на користь ОСОБА_2 (РНКОПП - НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 25 квітня 2020 р. по 24 грудня 2020 р. (по дату винесення рішення суду) в розмірі 86 942 (вісімдесят шість дев`ятсот сорок дві) грн. 08 коп. ;

допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_2 (РНКОПП- НОМЕР_1 ) середньомісячного грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу - в межах суми одного місячного грошового забезпечення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, вважаючи таке рішення суду першої інстанції таким, що винесене з неправильним встановленням обставин справи та застосуванням норм права подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. Зокрема , відповідач у апеляційній скарзі вказував на те, що позивач був обізнаний стосовно вимог наказу ГУ НП в Київській області №162 від 28.01.2020 «Про направлення на стажування особового складу. Вказаний наказ до керівництва не оскаржував, разом з тим ухилився від його виконання, чим порушив службову дисципліну.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ Національної поліції в Київській області та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні .

25.03.2021 року позивачем на апеляційну скаргу подано відзив, у якому проти апеляційної скарги заперечував з тих самих мотивів і підстав, якими обґрунтовано позовні вимоги . Просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з тих самих мотивів.

Представник позивача заперечував проти апеляційної скарги з мотивів зазначених у відзиві.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу в органах Національної поліції на посаді інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ірпінського ВП ГУНП в Київській області.

21 січня 2020 року позивача в усній формі ознайомлено з телеграмою заступника начальника ГУ НП в Київській області за №153/109/12 від 17 січня 2020 року щодо проходження стажування працівниками поліції в Луганській області відповідно до вимог листа Національної поліції України від 26 січня 2018 р. № 1053/01/12-2018 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України».

3 лютого 2020 р. до Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла доповідна записка начальника УКЗ ГУНП в Київській області щодо можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Київській області, які виразились у невиконанні наказу начальника Головного управління від 28 січня 2020 р. №162 «Про направлення на стажування особового складу ГУ НП в Київській області».

У ході проведення службового розслідування встановлено, що на виконання вимог наказу МВС України від 24 грудня 2015 р. № 1625 «Про затвердження Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції» та листа Національної поліції України від 26 січня 2018 р. № 1053/01/12-2018 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України», 28 січня 2020 р. видано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області».

Відповідно до цього наказу 31 січня 2020 р. для проходження стажування у ГУНП в Луганській області підлягали направленню 16 поліцейських ГУНП в Київській області, в тому числі і позивач. Відомості про ознайомлення позивача з цим наказом відсутні.

29 січня 2020 р. керівникам територіальних (відокремлених) підрозділів Головного управління НП в Київській області надіслано службову телеграму №268/109/12 із зазначенням поліцейських, які 31 січня 2020 р. направлялися на стажування та , в порушення вимог частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 р. за № 2337-VIII, (якою визначено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати), у день виїзду до Головного управління не прибули та не вибули до місця проходження стажування, зокрема і інспектор з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ірпінського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_2 .

19 лютого 2020 р. відповідачем видано наказ № 306 «Про призначення службового розслідування». Цим наказом призначено службове розслідування за фактом невиконання вимог наказу ГУ НП в Київській області від 28 січня 2020 р. № 162 «Про направлення на стажування особового складу ГУ НП в Київській області» окремих працівників відповідача.

У ході проведення службового розслідування позивач надав пояснення, в яких вказав, що на підставі наказу Головного управління від 28 січня 2020 р. № 162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» позивач дійсно повинен був відбути до ГУНП в Луганській області, однак у зв`язку з погіршенням стану здоров`я у період з 30 січня 2020 р. по 12 лютого 2020 р., з 19 лютого 2020 р. по 3 березня 2020 р. перебував на лікуванні. Про лікування позивач повідомляв начальникові СКЗ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області. У поясненні позивач зазначив, що після повного одужання він зобов`язується відбути для проходження стажування до ГУНП в Київській області.

За результатом службового розслідування 17 березня 2020 р. відповідачем складено висновок.

26 березня 2020 р. на підставі висновку службового розслідування відповідачем видано наказ № 220 від 26 березня 2020 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ НП в Київській області». Відповідно до пункту 1 цього наказу за порушення службової дисципліни, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 3 статті 1 та частини 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 р. за № 2337-VIII, що виразилось у не виконанні наказу Головного управління від 28 січня 2020 р. № 162 «Про направлення на стажування особового складу ГУ НП в Київській області» та не вжитті заходів щодо усунення вказаного порушення службової дисципліни, звільнено зі служби в поліції інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 , а також інших поліцейських.

24 квітня 2020 р. наказом відповідача № 119 о/с (по особовому складу) капітана поліції ОСОБА_2 , інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ірпінського відділу поліції звільнено зі служби за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Не погоджуючись з оскаржуваними наказами щодо направлення на стажування та про звільнення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підстави для звільнення позивача відсутні та жодними доказами не підтверджені. Формальною підставою для звільнення була нібито відмова від відрядження для проходження стажування в зону проведення АТО, хоча наказ про відрядження йому в установленому порядку та у визначений строк до початку відрядження не доводився, а він не підпадав під категорію осіб, які підлягають направленню на стажування. Крім того, зазначав, що у період з 30.01.2020 по 12.02.20 та з 19.02.2020 по 03.03.2020 він перебував на стаціонарному лікуванні і не мав реальної можливості відбути у відрядження.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Головного управління від 28 січня 2020 р. № 162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» направлено до Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області для доведення до відома осіб, які направлялися на стажування 5 лютого 2020 р., тобто після початку перебігу терміну проходження стажування (після 31 січня 2020 р.).

Позивача з цим наказом не ознайомлено, наразі відповідач на вимогу суду не надав таких доказів.

Також, судом враховано, що позивач з 30 січня 2020 р. по 12 лютого 2020 р., а також з 19 лютого 2020 р. по 3 березня 2020 р. перебував на стаціонарному лікуванні. Крім того, суд вказував на невідповідність запропонованого дисциплінарного стягнення характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини позивача, не встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку, не враховано характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку позивача та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ (далі також - Закон №580-VІІІ).

Вимогами ст. 3 Закону № 580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Статтею 1 Закону № 580-VIII визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону № 580-VIII службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Частиною 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Згідно з вимогами частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до вимог частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Перелічені у ст.13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина 6 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Частинами 1 та 2 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «;Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У відповідності до п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807 (далі - Порядок №893).

Відповідно до вимог пункту першого розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (пункт перший розділу V Порядку №893).

Згідно з вимогами пунктами 1 та 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Отже, об`єктивне службове розслідування обов`язково повинно передувати звільненню, якщо поліцейського звільняють у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службове розслідування має бути проведене із збиранням, перевіркою та оцінкою матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку.

Частиною 1 статті 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок направлення поліцейських на стажування встановлений Положенням про організацію післядипломної освіти працівників національної поліції, яке затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24 грудня 2016 р. № 1625 (далі - Положення № 1625).

Відповідно до розділу ІХ «Стажування» стажування працівників поліції здійснюється з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенцій, здобутих у результаті теоретичної підготовки.

Стажування проходять: - працівники поліції, які зараховані до кадрового резерву, - для просування по службі; - працівники поліції, які вперше призначені на посади керівного складу Національної поліції України; - інші працівники поліції - при призначенні на нову посаду.

Тривалість та строки стажування встановлюються його ініціатором з урахуванням мети стажування, складності навчання, досвіду практичної роботи працівника поліції за погодженням із навчальним закладом, органом поліції, підприємством, установою, організацією, органом державної влади, органом місцевого самоврядування, у якому здійснюватиметься стажування відповідно до вимог законодавства.

Кількість працівників поліції, які зараховані до кадрового резерву, та строки проходження ними стажування визначаються планами-графіками, які затверджуються керівниками центрального органу управління поліцією та територіальних (міжрегіональних) органів поліції залежно від підпорядкування номенклатури посад працівників поліції, які підлягають стажуванню.

Стажування проводиться за місцем служби (роботи) або в інших органах і підрозділах поліції, науково-дослідних установах, підприємствах, установах, організаціях, що належать до сфери управління поліції, НЗ НП, на базі інших центральних органів виконавчої влади, навчальних закладів, а також за кордоном, на займаних посадах або на посадах, на які працівників поліції передбачається згодом призначити.

Зміст стажування визначається індивідуальними планами, які розробляються органами, установами, підприємствами, в яких відбуватиметься стажування, за погодженням з його ініціатором.

Організація стажування покладається на керівників структурних підрозділів центрального органу управління поліцією, територіальних (міжрегіональних) органів поліції, науково-дослідних установ, підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління поліції, та НЗ НП, які зобов`язані: визначити строк, місце стажування, кількість стажистів та їх керівників; затвердити погоджений з ініціатором стажування індивідуальний план стажування, а після його проведення - звіт про виконання програми стажування (звіт про стажування долучається до особової справи працівника поліції);створити належні умови для стажування і здійснювати постійний контроль за його проходженням.

Керівник стажування зобов`язаний: - провести інструктаж про порядок проходження стажування та з техніки безпеки, надати стажисту необхідні документи (індивідуальне завдання, методичні рекомендації тощо), ознайомити його з функціональними обов`язками; - поінформувати стажиста про систему звітності, необхідність виконання кваліфікаційної роботи (практичного завдання) за відповідною посадою, ознайомити з основними нормативно-правовими актами, які регламентують роботу служби, органу, підрозділу; - систематично надавати стажистові необхідну методичну і практичну допомогу у вивченні та відпрацюванні передбачених планом завдань; - здійснювати постійний контроль за виконанням плану стажування; - після закінчення строку стажування підготувати відгук-характеристику, який затверджується керівником, на якого покладено організацію стажування.

Стажування на базі інших центральних органів виконавчої влади, навчальних закладів, а також за кордоном здійснюється за планами та в порядку, установленими в цих органах, установах, організаціях.

Особи, які проходять стажування, зобов`язані: своєчасно прибути до місця стажування; сумлінно та у відповідні строки виконувати зазначені в плані заходи; брати участь у нарадах, які проводяться за місцем стажування; вести облік проведеної роботи в щоденнику згідно з планом стажування; після закінчення строку стажування підготувати звіт та подати його на затвердження керівникові, на якого покладено організацію стажування.

Стажист має право звертатися до керівництва органу, на базі якого проводиться стажування, або до ініціатора стажування з питань незадовільного ставлення до нього з боку керівників стажування, відсутності умов для виконання індивідуального плану тощо.

У разі невиконання стажистом індивідуального плану, недбалого ставлення до своїх обов`язків керівник стажування має право перервати стажування з повідомленням про це ініціатора стажування.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом №162 від 28.01.2020 «Про направлення на стажування особового складу ГУ НП в Київській області» виданим ГУ НП в Київській області направлено, зокрема, капітана поліції ОСОБА_2 , інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ірпінського ВП ГУНП в Київській області( позивача) на стажування в Луганську область, з 31 січня по 30 квітня 2020 р. (терміном 90 діб) на відповідних посадах, за індивідуальним планом поліцейських ГУ НП в Київській області до Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Наказ направлено до Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області для доведення до відома осіб, які направлялися на стажування, лише 5 лютого 2020 р., тобто після початку перебігу терміну проходження стажування (після 31 січня 2020 р.) та з ним не було ознайомлено позивача.

Твердження відповідача про те, що зміст наказу було належним чином доведено до позивача шляхом оголошення службової телеграми, колегія суддів сприймає критично, оскільки в ній(т.1,а.с.6), «відповідно до листа Національної поліції України від 26 січня 2018 р. № 1053/01/12-2018 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України» з метою набуття необхідних знань і спеціальних навичок для успішного виконання обов`язків із забезпечення публічної безпеки і порядку» вимагалося «надати списки працівників поліції , які раніше проходили службу в поліції та були звільнені зі служби в поліції за різними підставами але не проходили атестування або які були звільнені зі служби в поліції через службову невідповідність та в подальшому були поновлені в судовому порядку, а також поліцейські. Колишні працівники міліції які службу в поліції не проходили та були прийняті на службу до поліції в установленому законом порядку для направлення їх на стажування на відповідні посади у ГУНП в Луганській області із 01.02.20202 терміном на три місяці.».

Тобто, в тексті телеграмі не зазначалися конкретні прізвища працівників, які направляються на стажування, а лише висловлена вимога скласти списки таких осіб для вирішення питання про подальше стажування. Також, не співпадає дата початку стажування запропонована у телеграмі із зазначеною у оскаржуваному наказі.

Отже, на думку колегії суддів, ознайомлення позивача зі змістом цієї телеграми жодним чином не можливо ототожнювати з доведенням до відома саме наказу №162 від 28.01.2020 «Про направлення на стажування особового складу ГУ НП в Київській області» .

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2020 р. позивач подав рапорт про те, що з вимогами телеграми його ознайомлено, проте через сімейні обставини він не може виїхати на стажування в Луганську область, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей.

Тобто, у відповідності до вимог ч.2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, позивач негайно повідомив безпосередньому керівнику про відсутності можливості відбути на стажування, ще до видання наказу №162 від 28.01.2019 .

Крім того, на час надходження оскаржуваного наказу до Ірпінського ВП ГУНП в Київській області, позивач з 30 січня 2020 р. по 12 лютого 2020 р., з 19 лютого 2020 р. по 3 березня 2020 р. перебував на лікуванні. Про перебування на лікуванні позивач повідомляв до Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області. Цей факт відповідачем визнається і не заперечується.

За викладених обставин та з врахуванням приписів Положення № 1625, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що в діях позивача відсутні ознаки дисциплінарного проступку .

Суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що за наслідками службового розслідування ні у висновку, ні у спірних наказах не вказано жодного конкретного факту неналежного виконання обов`язків позивачем, не встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку, не надано юридичної кваліфікації його дій чи бездіяльності та наслідків цього.

Крім того, суд також наголошував на невідповідності запропонованого дисциплінарного стягнення характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини позивача, , не враховано характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку позивача та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Також суд, зазначав, що позивач не підпадав під жодну з категорій осіб, яким необхідно пройти стажування, визначену Положенням № 1625, і тому не підлягав направленню на стажування, що не було враховано при притягненні його до відповідальності. Суд при цьому відкидає посилання відповідача на лист Національної поліції України від 26 січня 2018 р., оскільки він не має нормативного характеру і не може змінювати вказане Положенням № 1625.

Натомість, апелянтом зазначені висновки та твердження суду першої інстанції не спростовані. Доказів обґрунтованості прийняття щодо позивача наказу №162 від 28.01.2019 , апелянтом, як органом владних повноважень не надано.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправним та скасування пункту 1 Наказу № 220 від 26 березня 2020 р. Головного управління Національної поліції у Київський області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області" в частині, яка стосується звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню та наказу № 119 о/с від 24 квітня 2020 р. по особовому складу Головного управління Національної поліції у Київський області про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2 , який був прийнятий на реалізацію наказу відповідача від 26 березня 2020 р. №220 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області".

А відтак, констатувавши протиправність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та його звільнення, суд першої інстанції обґрунтовано вважав наявними підстави до поновлення позивача на службі та стягнення з Головного управління Національної поліції у Київський області на користь позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу починаючи з 25 квітня 2020 року по 24 грудня 2020 р. (по дату винесення рішення у справі).

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, що, на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. , 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови виготовлено 27.04.2021)