Справа № 200/4897/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

28 квітня 2021 р. Справа №200/4897/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького обласного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Донецького обласного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідно до якого просить суд:

· визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного Територіального центру комплектування і соціальної підтримки щодо не нарахування і не виплати позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням з 01.12.2015 базового місяця - січня 2008 року;

· стягнути з Донецького обласного Територіального центру комплектування і соціальної підтримки на користь ОСОБА_2 заборгованість з виплати індексації грошового забезпечення за період служби з 01.12.2015 по 11.02.2021 у розмірі 217 169,58 грн;

· зобов`язати Донецький обласний Територіальний центр комплектування і соціальної підтримки нарахувати і виплатити на користь позивача суму компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням сум індексації, винагороди за участь в ООС на день звільнення урахуванням вже виплачених сум;

· зобов`язати Донецький обласний Територіальний центр комплектування і соціальної підтримки нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 12.02.2021 по день фактичного розрахунку;

· зобов`язати Донецький обласний Територіальний центр комплектування і соціальної підтримки нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Розглянувши позовну заяву, суд вважає її такою, що підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зазначає, що відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" він звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 26 листопада 2015 року.

Разом з тим, суд вважає помилковою позицію позивача щодо звільнення від сплати судового збору в усіх категоріях справи.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 131 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За статтями 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" передбачені пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з пунктом 13 частини першої зазначеної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року N 12-рп/2013 зазначив, що "гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року N (81) 7: "У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя ("KREUZ v. POLAND" N 28249/95).

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про сплату судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2020 року, справа N 240/934/20.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач заявляє чотири вимоги, які не пов`язані між собою. При цьому, на переконання суду, лише вимога щодо зобов`язання Донецького обласного Територіального центру комплектування і соціальної підтримки нарахувати і виплатити на користь позивача суму компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням сум індексації, винагороди за участь в ООС на день звільнення урахуванням вже виплачених сум пов`язана із статусом позивача як учасника бойових дій, а тому за вказану вимогу позивачу не потрібно платити судовий збір у розмірі, що визначений Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 270, 00 грн., що визначено Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що позивачем у даному позові заявлені вимоги як майнового, так і не майнового характеру.

За подання даного адміністративного позову до Донецького окружного адміністративного суду підлягає сплаті судовий збір у сумі 1816, 00 грн ((2 270, 00*0,4)*2) за дві немайнові вимогі, а саме за зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку з 12.02.2021 по день фактичного розрахунку, а також за зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Поряд з цим, позивач також просить суд визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного Територіального центру комплектування і соціальної підтримки щодо не нарахування і не виплати позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням з 01.12.2015 базового місяця - січня 2008 року та стягнути з Донецького обласного Територіального центру комплектування і соціальної підтримки на користь ОСОБА_2 заборгованість з виплати індексації грошового забезпечення за період служби з 01.12.2015 по 11.02.2021 у розмірі 217 169, 58 грн.

Дані вимоги є пов`язаними між собою та носять майновий характер, отже за вказані вимоги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2 171, 70 грн (217 169, 58 *1%).

Разом із цим, позивачем не додано до позову доказу сплати судового збору.

Згідно статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,4,160-161,169,171 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького обласного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення, а також зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду належного документа про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову за вимоги немайнового та майнового характеру в розмірі 3 987, 70 грн.

У разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, вона повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Голуб