Справа № 240/1955/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

28 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/1955/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльності та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити з 17.07.2018 щомісячну грошову допомогу, у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення в розмірі, встановленому ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та ухвалою від 16.03.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №510/1286/16.

Ухвалою від 27.01.2021 провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 25.02.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом.

Ухвалою від 05.04.2021 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, викладені у заяві та позовну заяву залишено без руху для надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом.

На усунення недоліків надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом. В обгрунтування заяви позивач посилається на рішення у зразковій справі Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №240/4937/18, на підставі якої суд може поновити строк звернення з позовом. Крім того, вказує, що за позицією Верховного Суду нараховані суми соціальної виплати виплачуються за минулий час без обмеження шестимісячним строком. Також зазначає, що відмова відповідача датована 07.02.2020, а не 07.02.2019, оскільки до прийняття Верховним Судом рішення не зверталася до відповідача.

Крім того, вказав, що, у разі визнання неповажними причин пропуску строку звернення до суду , суд може за певний період залишити позов без розгляду, а за період, де строк не пропущено, продовжити розгляд справи.

Оцінивши доводи заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №510/1286/16-а, що викладені у постанові від 24.12.2020, у якій зазначено, що у спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить здійснити перерахунок та виплату позивач щомісячної грошової допомоги, передбаченої ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 17.07.2018, відмова у її виплаті відповідачем надана листом від 07.02.2019 №07-04/Х-249.

При цьому, з позовом звернувся 24.02.2020, що підтверджується штампом "Укрпошта" на поштовому конверті, тобто з пропуском шестимісячного строку.

Частиною 1 ст. 121 КАС України закріплено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Варто зауважити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Факт прийняття Верховним Судом рішення у зразковій справі не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду з позовом.

Посилання позивача на те, що письмову відмову у виплаті щомісячної грошової допомоги отримав 07.02.2020 та до прийняття рішення у зразковій справі не звертався до відповідача за отриманням допомоги, суд вважає безпідставними, оскільки лист відповідача датований саме 07.02.2019, на який позивач і посилається у позові. Іншої відповіді матеріали справи не містять.

Більш того, до позову позивач долучив копію заяви про звернення до відповідача за отриманням щомісячної грошової допомоги, яка датована 04.02.2019.

Отже, доводи позивача, викладені у заяві суперечать обставинам справи та долученим до матеріалів справи доказам.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 справі відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. Так, зазначила, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Грошова допомога є щомісячним періодичним платежем, а тому факт її виплати відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення такої виплати, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок.

Таким чином, з викладених позивачем у заяві доводів, не встановлено обставин, які б стали підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з позовом та його поновлення.

Враховуючи викладене, судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку. Позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили, що він не мав змоги звернутись до суду у визначений строк, відтак, наведені позивачем у заяві від 26.04.2021 причини пропуску строку звернення до суду не дають підстав для визнання їх поважними та поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позовні вимоги належать до розгляду за шість місяців, що передували моменту звернення з позовом до суду, тобто з 24.08.2019, а позовні вимоги за період з 17.07.2018 по 23.08.2019 слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених ч. 3 та ч. 4 ст. 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, а тому наявні правові підстави для залишення без розгляду адміністративного позову в частині позовних вимог.

Керуючись статтями 122, 123, Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, викладені у заяві від 26.04.2021.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог за період з 17.07.2018 по 23.08.2019 , залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос