Справа № 360/1272/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову в забезпеченні доказів

29 квітня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1272/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петросян К.Є.,

за участі секретаря судового засідання Вакуленка А.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів у справі № 360/1272/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, скасування наказу від 21 січня 2021 року № 21 та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до командира Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу від 21 січня 2021 року № 21, поновлення на посаді залишено без руху.

07 квітня 2021 року від представника позивача через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним номером № 12652/2021 надійшла заява від 06 квітня 2021 року б/н про усунення недоліків, до якої додано копію уточненої позовної заяви від 06 квітня 2021 року б/н та її копію для вручення відповідачу, заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 06 квітня 2021 року б/н. Відповідачем в уточненій позовній заяві визначено Військову частину НОМЕР_1 . З урахуванням уточненої позовної заяви від 06 квітня 2021 року б/н представник позивача просить: визнати дії Військової частини НОМЕР_1 неправомірними; скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 21 січня 2021 року № 21 про звільнення позивача - ОСОБА_2 ; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії і поновити позивача - ОСОБА_2 на посаді навідника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, звільнену наказом командира військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 (десять) календарних дня з дати отримання даної ухвали та запропоновано протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, та її копії для вручення відповідачу, заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

26 квітня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про забезпечення доказів. В обґрунтування вказаної заяви представник ОСОБА_1 зазначив, що 23 січня 2021 року ОСОБА_2 було вручено витяг з наказу № 21 від 21 січня 2021 року, де зазначено: " ОСОБА_3 , навідника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, звільнену наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 20-РС від 20.01.2021 у запас, відповідно до підпункту "е" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання), вважати, що справи та посаду здала, та направити для зарахування на військовий облік до Лисичанського МТЦК та СП Луганської області."

При цьому, відповідач ознайомив позивача лише з витягом наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 21 від 21 січня 2021 року, яким ОСОБА_2 виключена зі списків особового складу та з продовольчого забезпечення, а сам наказ № 20-РС від 20 січня 2021 року до теперішнього часу позивачу відповідач не надавав і під підпис не ознайомлював. У позивача на момент звернення з позовною заявою копія наказу № 20-PC від 20 січня 2021 року про звільнення відсутня. Тому до позовної заяви позивач надає заяву про забезпечення доказів для витребування у відповідача наказу № 20-РС від 20 січня 2021 року про звільнення у запас з підтвердженням ознайомлення позивача з цим наказом і врученням копії відповідного документу.

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів у справі № 360/1272/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, скасування наказу від 21 січня 2021 року № 21 та поновлення на посаді. Призначено відкрите судове засідання 29 квітня 2021 року.

Сторони, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, в судове засідання не прибули, представник позивача надав заяву про розгляд заяви без його участі та участі позивача.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регулюється приписами статей 114-117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Так, відповідно до статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Статтею 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно з частиною першою статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Отже, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Тобто, суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, зокрема шляхом їх витребуванням та оглядом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Таким чином, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Разом з тим, подана позивачем заява про забезпечення доказів не містить жодних доказів, а у суду відсутні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Окрім того, позивачем не надано доказів, що ним вживались будь-які заходи щодо самостійного звернення до відповідача з метою отримання наказу 20-РС від 20 січня 2021 року.

Отже, заявником не було вжито заходів щодо самостійного збирання доказів та надання їх до суду.

Також судом не встановлено, що надання таких доказів у подальшому буде ускладненим або неможливим.

За таких обставин суд вважає, що вказана заява є необґрунтованою та такою, що не належить до задоволення.

Керуючись статтями 114, 115, 117, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів у справі № 360/1272/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, скасування наказу від 21 січня 2021 року № 21 та поновлення на посаді, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян