Справа № 640/22395/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Енерзунд» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Магазин Егерзунд» з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило суд:

скасувати винесене ГУ ДФМС у м. Києві від 05.10.2018 податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафних санкцій (фінансових) санкцій у розмірі 17000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що сформовані з порушенням норм податкового законодавства, без врахування наявних первинних документів та фактичних обставин. Також, позивач зазначив, що відповідачем було неповно досліджено обставини про причини відсутності на пляшці алкогольного напою марки акцизного податку, що стало підставою для формування неправомірних висновків про порушення платником податків вимог п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України, ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» при маркуванні алкогольних напоїв марками акцизного податку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої, апелянт посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані, зокрема, тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято контролюючим органом у відповідності до вимог чинного законодавства. При цьому, апелянт акцентує увагу суду, що відповідно до приписів п. 226.1 ст.226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Тобто, марка акцизного податку повинна розірватись під час відкупорювання та залишатись на пляшці.

Отже, у урахуванням викладеного, апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає приписам ст. 242 КАС України, а правові підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 та на підставі ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що дублюють доводи відзиву на позовну заяву. Натомість, стверджує, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та надано належну оцінку дослідженим доказам у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

За наведених у відзиві обставин, відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконання наказу від 28.08.2018 № 12888 про проведення фактичних перевірок, на підставі доповідної записки Департаменту аудиту від 23.08.2018 № 391/26-15-14-09-11, працівниками ГУ ДПС у місті Києві була здійснена фактична перевірка ТОВ «Магазин Егерзунд» за адресою: місто Київ, просп. Генерала Ватутіна, 2Т, про що складено акт фактичної перевірки № 001107 від 18.09.2018.

Так, перевіркою встановлено, що на момент перевірки, торгівля велась алкогольними напоями, безалкогольними напоями, продуктами харчування та надавались послуги у сфері громадського харчування із застосуванням реєстратора розрахункових операцій.

На зберіганні в реалізації знаходився алкогольний напій лікер Апрікот Бренді Joseph Carton 25% об. L1.836, імпортер ТОВ «Бюро Вин» 0,7 л. за ціною 400,00 грн. без марки акцизного податку. Акцизна марка відсутня.

На підставі вказаних висновків, податковим повідомленням-рішенням Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 05.10.2018 № за порушення статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (із змінами та доповненнями) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Егерзунд» застосовано штраф у розмірі 17000 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням від 05.10.2018 № , позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки контролюючого органу, які стали підставою для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, нормативно та документально не підтверджуються. Разом з цим, судом першої інстанції зазначено, що законодавством не покладено на платників податку обов`язок зберігати розірвані марки акцизного податку після відкупорювання (розкривання) товару, адже в силу мети маркування і технології наклеювання марок акцизного податку відкривання відповідної пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв на розлив виключає збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 05.10.2018 № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17000,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

В силу прямої дії ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР (надалі по тексту також - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до положень абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Приписами підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, передбачено, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

При цьому, саме положення статті 226 ПК України, регулюють відносини, пов`язані з виготовленням, зберіганням, продажем марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, за п. 226.2 якої, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з пунктом 226.1 статті 226 Податкового кодексу України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Також, відповідно до положень п. 226.3 статті 226 Податкового кодексу України, виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У силу норм пунктів 226.6-226.7 статті 226 Податкового кодексу України, маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Разом з тим, відповідно до вимог 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Згідно положень абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР, порушення якого і встановлено під час перевірки позивача, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Постановою КМ України від 27.12.2010 №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до приписів пункту 19 цього Порядку, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно пункту 20 Положення № 1251 вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що контролюючим органом за результатами проведення фактичної перевірки було встановлено відсутність акцизної марки на вині «Апрікот Бренді» 25%. Імпортер ТОВ «Бюро Вин» за ціною 400,00 грн.

У свою чергу, на підставі даних наявних у матеріалах справи доказів, судом встановлено, що 05.06.2018 ТОВ «Бюро Вин» на замовлення ТОВ «Магазин Егерзунд» № 180033367 від 04.06.2018 поставило пляшку алкогольного напою лікер Апрікот Бренді 0,700 з маркою акцизного податку встановленого зразка, що підтверджується видатковою накладною № 121979. Також, згідно пояснень, доданих до акту фактичної перевірки від 18.09.2018 та записом камери відеоспостереження, марка акцизного податку була змита, у зв`язку із відкупорюванням пляшки 01.09.2018.

Разом з тим, підставою для застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання стала реалізація позивачем неповної пляшки алкогольного напою лікер Апрікот Бренді саме без марки акцизного збору встановленого зразка.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності висновків податкового органу про допущене позивачем правопорушення (відкоркованої пляшки лікеру, що реалізується на розлив без акцизної марки), адже, в інший спосіб, аніж на розлив пляшка вказаного лікеру не реалізується в магазині-ресторані позивача, а тому, наявність марки акцизного податку при закупівлі у постачальника вказаної продукції та її використання при приготуванні коктейлю та поясненням відповідальної особи-бармена щодо її змиву під час виконання покладених на нього обов`язків з утримання бару у належному стані (протирання пляшок), не можуть свідчити про наявність в діях позивача складу правопорушення, за яке відповідачем було застосовано штрафні санкції.

При цьому, колегія суддів враховує, що жодної інформації про зберігання у ТОВ «Магазин Егерзунд» у закупорених пляшках без марки акцизного податку, як про факт реалізації платником податків алкогольних напоїв у закупорених пляшках без марки акцизного податку, акт перевірки не містить,.

Крім того, судом першої інстанції було вірно вказано, що жодним нормативним актом не передбачено обов`язок платника податків наклеювати акцизну марку після реалізації частини напою, а вказано лише на те, що платники податку зобов`язані забезпечити маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що чинним законодавством не покладено на платників податку обов`язку зберігати розірвані марки акцизного податку після відкупорювання пляшки, адже в силу мети маркування і технології наклеювання марок акцизного податку, відкривання відповідної пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв на розлив виключає збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення від 05.10.2018 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт - суб`єкт владних повноважень, не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги фактично зводяться до намагання вдатись до переоцінки обставин, яким вже було надано оцінку судом першої інстанції, однак, апелянтом так і не було наведено у чому саме полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.

У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи відповідача не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

О.М. Ганечко