Справа № 160/279/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року Справа № 160/279/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
при секретарі судового засіданняФедуркіній А.В.
представників позивача представників відповідача Грачова Т.Л., Змітріченко Ю.П., Тарасюк О.Л.,
05 січня 2021 року акціонерне товариство "Дніпроазот" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кам`янської міської ради, в якій просить:
- визнати протиправним та нечинним рішення Кам`янської міської ради № 1105-25/VII від 22.06.2018 року «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста».
25 січня 2021 року надійшла заява від позивача про зміну предмету позову, у якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янської міської ради від 29.09.2017 року № 816-19/VII «Про затвердження положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста».
До вказаних заяв було додано копію рішення Кам`янської міської ради від 22.06.2018 р. № 1105-25/VII «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати на землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», режим установлена на території міста розмір орендної плати за землю, відповідно до якого річний розмір орендної плати за користування юридичними особами земельними ділянками для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код 11.02) становить 4% від нормативної грошової оцінки.
Відповідачем були прийняті оскаржувані рішення, якими встановлені ставки орендної плати за земельну ділянку без додержання принципів державної регуляторної політики, поза застосування відповідних процедур, зокрема, поза планом здійснення регуляторної діяльності, без аналізу регуляторного впливу та обов`язкового оприлюднення його проекту, чим порушено права позивача на участь у процесі прийняття рішення, зокрема, на подання зауважень та пропозицій щодо проекту такого регуляторного акта. Крім того, відповідач встановив максимально можливий розмір орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, встановлення якого передбачено пунктом 288.5 статті 288 Податкового кодексу України. Таким чином, позивач вважає, що відповідачем при прийнятті рішень були порушені норми податкового законодавства, у зв`язку з чим останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 26 січня 2021 року о 11:00.
В подальшому судове засідання перенесено на 16.02.2021 року, 02.03.2021, 11.03.2021 року, 22.03.2021 року, 08.04.2021 року, 22.04.2021 року.
Протокольною ухвалою від 22.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у задоволенні клопотання Кам`янської міської ради про закриття провадження у справі № 160/279/21 відмовлено.
02.02.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та 25.03.2021 надійшов відзив на уточнену позовну заяву, у яких у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що п. 1 рішення Кам`янської міської ради від 23.06.2017 року № 725-17/VII було затверджено положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста, із зазначенням про набрання чинності таким рішенням з 1 липня 2017 року.
29.09.2017р. з метою раціонального та ефективного використання земель міста, забезпечення соціально-економічного розвитку міста, наповнення місцевого бюджету від плати за землю, відповідно до Податкового кодексу України, Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 року №1791-УІІІ, Кам`янськоою міською радою прийнято оскаржуване рішення № 816-19/VII «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста», (Далі- Рішення № 816-19/УІІ), яким вирішено:
1) затвердити Положення про порядок обчислення та оплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста;
2) дане рішення набирає чинності з 1 жовтня 2017 року;
3) вважати таким, що втратить чинність пункт 1 рішенням міської ради від 23.06.2017 року №725-17/УІІ «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста» з 1 жовтня 2017 року (далі - Положення № 725-17/УІІ).
Представник відповідача вважає твердження позивача безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а, відповідно, відсутні підстави для визнання рішення Кам`янської міської ради № 1105-25/VII від 22.06.2018 року та рішення № 816-19/ VII протиправними та скасувати їх.
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Судом відмовлено у клопотанні представника позивача Грачової ТЛ. про відкладення розгляду справи з підстав відсутності іншого представника позивача, оскільки в судовому засіданні присутній уповноважений представник позивача.
Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, в оренду передається земельна ділянка для розміщення виробничого комплексу за адресою м. Кам`янське, вул. Медова, 25а/51,смт. Карнаухівка.
Пунктом 1 рішення Кам`янської міської ради від 23.06.2017 року №725-17/VІІ було затверджено «Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста», із зазначенням про набрання чинності таким рішенням з 1 липня 2017 року.
29.09.2017 року Кам`янською міською радою прийнято рішення №816-19/VІІ «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста», яким вирішено затвердити Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста. Дане рішення набирає чинності з 01.10.2017 року. Вважати таким, що втратив чинність пункт 1 рішення міської ради від 23.06.2017 року №725-17/VIІ «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста» з 01.10.2017 року (далі - Положення №725-17/VIІ).
Згідно з «Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста», затвердженого рішенням №816-19/VІІ (далі - Положення №816-19/VІІ), підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Ставки орендної плати за земельні ділянки, які використовуються для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 3% від нормативної грошової оцінки.
Ставки орендної плати за земельні ділянки, які не зазначені в пунктах 5.1, 5.3. - 4% від нормативної грошової оцінки.
Ставки орендної плати за земельні ділянки, які використовуються для розміщення об`єктів торгівлі (посередництво в торгівлі) пальним та паливом та за земельні ділянки, які використовуються для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності - 12% від нормативної грошової оцінки.
22.06.2018 року Кам`янською міською радою прийнято рішення №1105- 25/VII «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», яким вирішено:
1) установити на території міста:
- ставки земельного податку і а розмір орендної плати за землю;
- пільги для фізичних і юридичних осіб, надані відповідно до статей 281, 282, 284 Податкового кодексу України, зі сплати земельного податку згідно з переліком.
2) визначити об`єкт оподаткування, платників податку, податковий період, особливості оподаткування, інші обов`язкові елементи плати за землю згідно із ст. ст. 46 - 49,269 - 271,273, 281 - 289 Податкового кодексу України.
3) установити, що рішення міської ради від 27.07.2017 року №790-18/УП «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати земельного податку» та рішення міської ради від 29.09.2017 року №816-19/УІІ «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста» зі змінами або доповненнями, інші нормативно-правові акти міської ради стосовно плати за землю та пільг із земельного податку, які прийнято до набрання чинності цим рішенням, діють у частинах, що не суперечать нормам цього рішення.
4) установити, що це рішення набирає чинності з першого числа місяця, який настає за датою його офіційного оприлюднення.
Згідно з «Додатком 1 до рішення міської ради рішення міської ради від 22.06.2018 року № 1105-25/VII:
- за земельні ділянки, що використовуються юридичними і фізичними не оформлено ставка земельного податку становить 3% від їх нормативної особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку грошової оцінки;
- ставки податку на земельні ділянки незалежно від виду цільового призначення земель, які перебувають в користуванні благодійних, громадських організацій, діяльність яких не передбачає одержання прибутку становить 0,01 % від їх нормативної грошової оцінки;
- ставки податку за земельні ділянки незшіежно від виду цільового призначення земель, нормативну грошову оцінку яких проведено, які перебувають у власності або в постійному користуванні суб`єктів господарювання визначених статтею 92 Земельного кодексу України становлять 1% від нормативної грошової оцінки землі;
- ставки податку за земельні ділянки незалежно від виду цільового призначення земель, нормативну грошову оцінку яких проведено, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання, але не підпадають під дію статті 92 Земельного кодексу України, становлять 4% від нормативної грошової оцінки землі;
- ставки орендної плати за земельні ділянки незалежно від виду цільового призначення земель, які використовуються для розміщення об`єктів торгівлі (посередництво в торгівлі) пальним та паливом та за земельні ділянки, які використовуються для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, становлять 12% від нормативної грошової оцінки землі;
- розмір річної орендної плати може перевищувати граничний розмір орендної плати (12 %), установлений у Податковому кодексі України, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах;
- плата за суборенду земельних ділянок не може перевищувати орендної плати.
Позивач вважає, що рішення Кам`янської міської ради від 29.09.2017 року № 816-19/VII «Про затвердження положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста» по збільшення ставки орендної плати до 4% від нормативної грошової оцінки є економічно необґрунтованим та дискримінаційним.
Таким чином, зростання орендної плати з дати укладання договору до теперішнього часу відбулось майже у два рази за рахунок збільшення нормативної оцінки.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення Кам`янською міською радою рішень щодо обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Вирішуючи питання щодо правомірності рішення Кам`янської міської ради від 29.09.2017 року №816-19/VII, яким затверджено Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста, суд вважає за необхідне зазначити.
Законодавство України про державну регуляторну політику складається із Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а також законів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері державної регуляторної політики.
Відповідно до статей 10, 12 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).
Згідно із пунктом 12.5 статі 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Податковим кодексом України, в редакції до 01.01.2017 року, визначено:
- 274.1 ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки;
- 274.2 ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності);
- 288.5 розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: 288.5.1. не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; 288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. 288.5.3 може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах;
- 289.2 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік;
- у разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100.
Пунктами 25, 28, підпунктом 3 пункту 33 Розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 року №1791-VIII (далі - Закон №1791-VIII) до Податкового кодексу України були внесені зміни, які стосувались справляння плати за землю у формі земельного податку та впливали на визначення розміру орендної плати.
Законом №1791-VIII внесено до Податкового кодексу України такі зміни:
- пункт 274.1 статті 274 викладено в такій редакції: « 274.1. Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки»;
- пункт 288.5 статті 288 доповнено підпунктом 288.5.4 такого змісту: « 288.5.4. для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку»;
- у розділі XX «Перехідні положення»: 3) підрозділ 6 доповнено пунктом 8 такого змісту: « 8. Установити, що індекс споживчих цін за 2016 рік, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням: для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів) - 100 відсотків; для земель несільськогосподарського призначення - 106 відсотків».
Пунктами 3 та 4 Розділу ІІ Закону №1791-VIII «Прикінцеві та перехідні положення» визначено наступне:
- установити, що з 1 січня 2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до цього Закону, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки єдиного податку для платників першої групи, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та збору за місця для паркування транспортних засобів застосовуються з коефіцієнтом 0,5;
- установити, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Пунктами 120, 121 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797-VIII (далі - Закон №1797-VIII) внесено зміни до Податкового кодексу України, які стосувались справляння плати за землю у формі земельного податку.
Зокрема, Законом №1797-VIII внесено такі зміни до Податкового кодексу України: у статті 288: 1) у пункті 288.1:
- в абзаці третьому слово «податкової» замінити словом «фінансової»;
- доповнити абзацом четвертим такого змісту: «Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України»;
- підпункт 288.5.1 викласти в такій редакції: « 288.5.1. не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території»;
Абзац четвертий пункту 289.2 статті 289 викласти в такій редакції: «У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115».
Пунктом 3 Розділу ІІ Закону №1797-VIII «Прикінцеві та перехідні положення» визначено наступне:
- установити, що у 2017 році в частині плати за землю вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не поширюються на рішення органів місцевого самоврядування, які прийняті на виконання цього Закону.
Закон №1791-VIII та Закон №1797-VIII в частині наведених змін набрали чинності з 1 січня 2017 року.
З 01.01.2017 року норми Податкового кодексу України є наступними:
- 274.1 ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки; (пункт 274.1 статті 274 в редакції Закону № 1791-VIII);
- 274.2 ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності);
- 288.1 підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки б переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. (пункт 288.1 статті 288 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016).
Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
- 288.5 розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
- 288.5.1 не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території;
- 288.5.2 не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
- 288.5.3 може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2 у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.
- 288.5.4 для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку.
- 288.5.5 для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.
- 289.2 Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.
289.3. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
З системного аналізу вищенаведених змін, та тексту оскаржуваного рішення вбачається, що вищенаведені змінені норми відображені в оскаржуваному рішенні, отже, останнє прийнято на виконання норм Закону №1791-VIII та Закону №1797-VIII.
Поряд із чим, суд вважає помилковими доводи відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення на виконання вимог пункту 4 розділу ХІХ Податкового кодексу України щодо щорічного перегляду ставок деяких податків визначених в абсолютних значеннях, оскільки вказаною нормою зобов`язано Кабінет Міністрів України щорічно до 1 червня вносити до Верховної Ради України проект закону про внесення змін до цього Кодексу щодо ставок оподаткування, визначених в абсолютних значеннях, з урахуванням індексів споживчих цін, індексів цін виробників промислової продукції з таких податків і зборів: 1) акцизний податок; 2) екологічний податок; 3) рентна плата. Отже, вказаною нормою не врегульовано спірні правовідносини.
Надаючи оцінку аргументам позивача щодо порушення оскаржуваним рішенням принципу стабільності, принципу юридичної визначеності, права позивача, закріпленого статтею 1 Першого протоколу Конвенції, суд виходить із наступного.
Статтею 1 Протоколу першого Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Суд зазначає, що принцип стабільності у податкових правовідносинах є складовою частиною процедури запровадження змін до елементів податків і зборів, що впливає на податковий період, з якого застосовуватимуться відповідні зміни, однак, не впливає на право прийняття оскаржуваного рішення.
Податковим кодексом України норма, яка врегульовує право відповідача на встановлення орендної плати у розмірі до 12% від нормативної грошової оцінки, закріплена підпунктом 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 та діє з дня набрання чинності Податковим кодексом України, а саме - з 01.01.2011 року, отже, доводи позивача про непередбачувальність для нього можливого збільшення розміру орендної плати, не є обґрунтованими.
Таким чином, вказаний принцип в аспекті застосування як складової частини права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, застосовується у разі необхідності оцінки наявності порушення права особи у разі скасування остаточного судового рішення, що у розглянутому спорі відсутнє.
Надаючи оцінку аргументам позивача про невідповідність національного законодавства «якості закону» із посиланням на рішення ЄСПЛ у справі «Щокін проти України», суд зазначає що вони не можуть бути застосовані у цій справі, оскільки у наведеній справі Суд дійшов висновку, що втручання у майнові права заявника було незаконним для цілей статті 1 Першого протоколу до Конвенції (пункт 58), оскільки, при нарахуванні заявнику податку на доходи ДПІ були застосовані норми двох різних нормативних актів, що при наявності спеціальної норми Закону №2181 про необхідність застосування найбільш сприятливої для платника податку норми права, було достатнім для задоволення заяви.
Керуючись ст. ст. 241-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 29 квітня 2021 року.

Суддя С.В. Ніколайчук