Справа № 640/1530/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1530/19
УХВАЛА

19 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Безименної Н.В.

Оксененка О.М.

За участю секретаря Яблонської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Міністерства оборони України, третя особа - Служба у справах дітей Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Міністерство оборони України, третя особа - Служба у справах дітей Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 34 від 30 березня 2018 року про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги дружині - ОСОБА_1 , дочці - ОСОБА_2 , сину - ОСОБА_3 , матері - ОСОБА_4 , батьку - ОСОБА_5 , загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 .

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити дружині - ОСОБА_1 , дочці - ОСОБА_2 , сину - ОСОБА_3 , матері - ОСОБА_4 , батьку - ОСОБА_5 , загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 , передбачену статтею 16 Закону України від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, у якому здійснюватиметься виплата.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 30.03.2018 № 34 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги дружині - ОСОБА_1 , дочці - ОСОБА_2 , сину - ОСОБА_3 , матері - ОСОБА_4 , батьку - ОСОБА_5 , загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 . Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити дружині - ОСОБА_1 , дочці - ОСОБА_2 , сину - ОСОБА_3 , матері - ОСОБА_4 , батьку - ОСОБА_5 , загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 , передбачену статтею 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, у якому здійснюватиметься виплата.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Міністерство оборони України, звернувся з апеляційною скаргою.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року змінено, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення наступного змісту: «Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити дружині - ОСОБА_1 , дочці - ОСОБА_2 , сину - ОСОБА_3 , матері - ОСОБА_4 , батьку - ОСОБА_5 , загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 , передбачену статтею 16 Закону України від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, у якому здійснюватиметься виплата». В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року - залишено без змін.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Міністерства оборони України надійшла заява про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року, в якій просив роз`яснити зміст резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі № 640/1530/19 щодо її узгодженості із нормами ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у якій визначено що виплата здійснюється на 01 січня календарного року, а також Порядком призначення та виплати, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2013 р. № 975 яким визначено що виплата здійснюється на 01 січня календарного року, в якому настала смерть військовослужбовця.

15 квітня електронною поштою та 20 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку до Шостого апеляційного адміністративного суду від третьої особи - Служби у справах дітей Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Дана норма передбачає підстави для роз`яснення судового рішення в судовому засіданні.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі №800/203/17 зазначила наступне: «…Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення».

З огляду на зазначене, ч. 1 ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Так, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

В ухвалі Верховного Суду України від 13 липня 2016 року (справа № 21-452іп16) зазначено, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Таким чином, підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

За роз`ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Як вбачається із змісту заяви Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року, заявник просить роз`яснити зміст резолютивної частини постанови, натомість зазначає про відмінність між датами визначення виплати одноразової грошової допомоги, зазначеними у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення та виплати, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2013 р. № 975.

Зокрема, заявник звертає увагу, що ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено інший порядок, а саме, виплата здійснюється на 1 січня календарного року, а Порядком призначення та виплати, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 визначено на 1 січня календарного року, в якому настала смерть військовослужбовця.

Заявник, також, підкреслює, що, відповідно до статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», порядок та розмір виплати одноразової грошової допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України, а тому, неузгодженості та неврегульованості правового питання стосовно порядку проведення такої виплати, у даному випадку, не існує.

Із вищевказаного вбачається, що заявнику незрозумілий саме порядок щодо виплати одноразової грошової допомоги, а не зміст резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 08 серпня 2018 року у справі №808/1298/15 та від 01 вересня 2020 року у справі № 806/984/18.

Так, проаналізувавши постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року, колегія суддів вважає, що вона не містить неточностей чи розбіжностей, що могли би стати перешкодою для її виконання.

Перевіряючи доводи заявника, колегія суддів зазначає, що в резолютивній частині судового рішення, щодо роз`яснення якого звернувся відповідач, чітко вказано, в який саме спосіб воно має бути виконано, а в мотивувальній частині наведено відповідне нормативно-правове обґрунтування та висновки суду.

Отже, враховуючи, що рішення суду набрало законної сили і є зрозумілим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його роз`яснення, виходячи з того, що заявником не наведено жодних обставин, які вказують на те, що рішення суду є незрозумілим.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви Міністерства оборони України про роз`яснення постанови суду від 01 березня 2021 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 254, 308, 310, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Безименна Н.В.

Оксененко О.М.

Повний текст ухвали виготовлено 26.04.2021 р.