Справа № 580/1021/21
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року справа № 580/1021/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді - Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шрамківської сільської ради про визнання протиправних дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шипіцин О.В. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шрамківської сільської ради (19812, Черкаська область, Золотоніський район, с. Шрамківка, вул. Незалежності, 16), в якому просить:

-визнати протиправною відмову Шрамківської сільської ради Золотоніського району викладену у рішенні від 26.01.2021 № 4-18/УІІІ, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 гектари за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту, яка знаходиться на території Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель комунальної власності;

-зобов`язати Шрамківську сільську раду Золотоніського району надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 гектари за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту, яка знаходиться на території Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель комунальної власності;

-встановити судовий контроль;

-стягнути витрати на професійну правову допомогу.

09.03.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з метою реалізації права на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу комунальної власності, кадастровий номер земельної ділянки, на частину якої подано клопотання про відведення :03:001:0870. Проте відповідач рішенням від 26.01.2021 № 4-18/VIII відмовив у задоволенні клопотання, оскільки зазначена земельна ділянка зарезервована для створення громадського пасовища для жителів с. Бирлівка рішенням Шрамківської сільської ради від 24.12.2020 № 3-39/VIII.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що у задоволенні клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га за рахунок земель запасу у межах Бирлівської сільської ради кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0870 площею 9,6 га відмовлено рішенням від 26.01.2021 № 4-18/VIII з підстав: земельна ділянка :03:001:0870 зарезервована для створення громадського пасовища для жителів с. Бирлівка за рішенням Шрамківської сільської ради від 24.12.2020 № 3-39/VIII. Повноваження сільської ради щодо створення громадських пасовищ визначені ст. 34 ЗК України. Таким чином відповідач вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Дослідивши подані документи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

21.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із клопотанням в порядку ст. 118, 121 Земельного кодексу України, в якому просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель запасу у межах Бирлівської сільської ради, на території Шрамківської сільської громади.

До заяви додано:

копію паспорта та копію довідки про присвоєння ідентифікаційногономера;

графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки(кадастровий номер :03:001:0870).

Рішенням Шрамківської сільської ради від 26.01.2021 № 4-18/VIII відмовлено громадянці ОСОБА_1 яка проживає м. Київ, в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2.0000 га в с. Бирлівка в адміністративних межах Шрамківської сільської ради тому, що дана земельна ділянку кадастровий номер :03:001:0870 зарезервована для створення громадського пасовища для жителів села Бирлівка за рішенням Шрамківської, сільської ради від 24 грудня 2020 року № 3-39/VIII.

Також рішенням Шрамківської сільської ради від 24.12.2020 № 3-39/VIII вирішено зарезервувати земельну ділянку комунальної власності Шрамківської сільської територіальної громади площею 9,6 га (пасовища), кадастровий номер: :03:001:0870 для створення громадського пасовища для жителів с . Бирлівка, тобто вказана земельна ділянка не може надаватись нікому у власність або в користування.

Шрамківській сільській раді розпочати підготовку документів для створення громадського пащовища для жителів с. Бирлівка.

Рекомендувати передбачити в бюджеті Шрамківської сільської ради на 2021 рік кошти на виготовлення проектної документації із землеустрою для створення громадського пасовища для жителів с. Бирлівка.

Вважаючи відмову у наданні дозволу протиправною позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст. 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, п. а ч. 3 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом в ч. 3 ст. 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною 1 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Із наведених правових норм Земельного кодексу України вбачається, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Виходячи з аналізу вказаних законодавчих положень у системному їх зв`язку, суд приходить до висновку, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд критично оцінює аргументи відповідача, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0870 загальною площею 9,6 га зарезервована для створення громадського пасовища для жителів села Бирлівка за рішенням Шрамківської, сільської ради.

Із аналізу статей 118, 122 Земельного кодексу України вбачається, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розроблення проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою особі при дотриманні ним вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Земельним кодексом України передбачено механізм безоплатної передачі земель сільськогосподарського призначення у власність та вичерпні підстави для відмови в цьому, а тому відповідач не мав право відмовляти позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність за наявності поданих та перевірених судом документів.

При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

На підставі вищезазначеного суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Шрамківської сільської ради від 26.01.2021 № 4-18/VIII про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства 2,0 га в с. Бирлівка в адміністративних межах Шрамківської сільської територіальної громади та України та зобов`язати відповідача на черговій сесії розглянути клопотання позивача в порядку ст. 118 Земельного кодексу України від 21.12.2020 і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивовану відмову в його наданні з інших підстав.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати в установлений судом термін звіт про виконання судового рішення, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання. Позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач буде ухилятись від виконання рішення суду.

За вказаних обставин суд вважає, що у задоволенні вказаного клопотання позивача необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає що між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Олександра Шипіцина» укладено договір про надання правової допомоги від 10.02.2021 №10-02/2021-7.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів виконаних робіт адвокатом та оплати послуг адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу та про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого ним судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Шрамківської сільської ради від 26.01.2021 № 4-18/VIII про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку документації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства 2,0 га в с. Бирлівка в адміністративних межах Шрамківської сільської територіальної громади.

Зобов`язати Шрамківську сільську раду на черговій сесії розглянути клопотання ОСОБА_1 в порядку ст. 118 Земельного кодексу України від 21.12.2020 прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства 2,0 га в с. Бирлівка в адміністративних межах Шрамківської сільської територіальної громади або вмотивовану відмову в його наданні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шрамківської сільської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя П.Г. Паламар