Справа № 200/3318/21-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 р. Справа№200/3318/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Харків, бульвар Машинобудівників, буд. 32, ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 61547496 від 16 березня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 61547496 від 16 березня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2020 року позивач, скориставшись Єдиним реєстром боржників, випадково дізнався про наявність виконавчого провадження № 61547496, що відкрито 16 березня 2020 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з позивача коштів на користь держави.

Згодом матеріали виконавчого провадження було передано до відповідача.

Позивач зазначає, що після ознайомлення його адвокатом з матеріалами виконавчого провадження № 61547496 було встановлено, що воно відкрите на підставі копії (ксерокопії) заяви про примусове виконання, а постанова про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу позивача простим поштовим відправленням, що з урахуванням положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» є порушенням відносно постанови про відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного позивач рахує постанову про відкриття виконавчого провадження № 61547496 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Встановивши, що вказаний позов поданий без додержання вимог передбачених ст.ст. 160, 161 КАС України, суд своєю ухвалою від 31 березня 2021 року, залишив його без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків позову.

На виконання вказаної ухвали про залишення позовної заяви без руху представницею позивача надано суду: уточнені пояснення щодо дотримання позивачем строку звернення зданою позовною заявою; виправлений адміністративний позов, в якому остаточним відповідачем по справі позивачем визначено Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків); копії постанов про передачу виконавчого провадження № 61547496 від 23 лютого 2021 року, про передачу виконавчого провадження № 61547496 від 25 лютого 2021 року, про прийняття виконавчого провадження № 61544796 від 03 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Цією ж ухвалою суд визнавши поважними причини пропуску Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 61547496 від 16 березня 2020 року поновив позивачеві такий строк звернення до адміністративного суду, розгляд справи суд призначив на 27 квітня 2021 року, зобов`язав відповідача у строк до 26 квітня 2021 року представити суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 61547496.

Позивач, представниця позивача та представник відповідача, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

В матеріалах справи міститься заява представниці позивача та представника відповідача про проведення судового засідання в порядку письмового провадження (а. с. 82).

Керуючись положеннями ч. 9 ст. 205 КАС України, за якими, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, а також з урахуванням вимог ст. 287 КАС України, відповідно до яких адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку про можливість провести розгляд справи у письмовому провадженні за наявними матеріалами.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву Фізичної особи-підприємця відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог зазначивши, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) перебуває постанова № ДЦ989/545/АВ/П/ТД/-ФС, що видана Головним управлінням Держпраці у Донецькій області 16 січня 2020 року про стягнення з позивача штрафу на користь держави у розмірі 250 380, 00 грн.

16 березня 2020 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано на адресу сторін простою кореспонденцією (АСВП № 61547496), у зв`язку із чим підтвердити або спростувати факт отримання постанови, відзначає відповідач, позивачем не уявляється можливим.

Також, 16 березня 2020 року на виконання вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника.

14 вересня 2020 року, враховуючи те, що боржнику належить на праві власності транспортний засіб, на виконання вимог ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника.

Також, зазначає відповідач, впродовж виконання постанови Головного управління Держпраці у Донецькій області, державним виконавцем скеровуються запити до обліково-реєстраційних установ з метою виявлення майна боржника.

23 лютого 2021 року начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП № 61547496 з Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до Відділу примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

03 березня 2021 року було винесено постанову про прийняття вищезазначеного виконавчого провадження, проте, при прийнятті виконавчого провадження було встановлено, що заява стягувача про примусове виконання рішення фактично відсутня, та у матеріалах виконавчого провадження знаходиться лише її ксерокопія.

Відповідач звертає увагу суду на той факт, що вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу стягувану органом державної служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання визначений ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», але, на стадії примусового виконання рішення її винесення технічно не передбачено Автоматизованою системою виконавчого провадження.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , зареєстрований та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань як фізична особа - підприємець з 05 жовтня 1999 року, що підтверджується відповідним витягом з вказаного реєстру. (а. с. 83).

Головним управлінням Держпраці у Донецькій області 16 січня 2020 року винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС, якою вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 250 380 грн. (а. с. 45-48).

19 лютого 2020 року стягувач Головне управління Держпраці у Донецькій області звернулось до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою щодо примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Донецькій області від 16 січня 2020 року № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС, якою вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 250 380 грн. (а.с. 42-зв. бік а.с. 42).

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гладиборода Денис Олександрович, розглянувши заяву про примусове виконання на підставі постанови № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС Головного управління Держпраці у Донецькій області про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 250 380 грн., виніс 16 березня 2020 року постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС від 16 січня 2020 року (а. с. 4, 49). Зазначена постанова направлена на адресу позивача, згідно супровідного листа Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) 16 березня за вих. № 5431, проте докази яким саме чином вказана постанова направлялась позивачу в матеріалах справи відсутні, також відсутні і докази на предмет отримання чи не отримання вказаної постанови позивачем.

Також 16 березня 2021 року Державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гладибородою Денисом Олександровичем, при примусовому виконанні постанови Головного управління Держпраці у Донецькій області від 16 січня 2020 року № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 250 380 грн., в рамках виконавчого провадження № 61547496, винесено постанову, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах) ОСОБА_1 (а. с. 52 зв. бік а. с. 52).

14 вересня 2020 року Державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гладибородою Денисом Олександровичем, при примусовому виконанні постанови Головного управління Держпраці у Донецькій області від 16 січня 2020 року № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 250 380 грн., в рамках виконавчого провадження № 61547496, у зв`язку із встановленням належності у боржника транспортного засобу, виніс постанову, якою оголошено в розшук майно боржника, а саме транспортний засіб, FORD, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 54).

23 лютого 2021 року начальник управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Могильним Ю.В., при розгляді подання начальника відділу примусового виконання рішень правління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Филипенко Г.О. про передачу виконавчого провадження № 61547496 з примусового виконання постанови № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС виніс постанову, якою здійснив передачу виконавчого провадження № 61547496 з примусового виконання постанови ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС з Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а. с. 23-24, 57 зв. бік а. с. 57).

25 лютого 2021 року Державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гладибородою Денисом Олександровичем при примусовому виконанні постанови Головного управління Держпраці у Донецькій області від 16 січня 2020 року № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 250 380 грн. в рамках виконавчого провадження № 61547496, прийнято постанову про передачу виконавчого провадження Ґ№ 61547496 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (а. с. 25, 59).

03 березня 2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Балдинюком Максимом Юрійовичем, при примусовому виконанні постанови Головного управління Держпраці у Донецькій області від 16 січня 2020 року № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 250 380 грн. в рамках виконавчого провадження № 61547496, прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження № 61547496 з примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Донецькій області від 16 січня 2020 року № ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 250 380 грн. в рамках виконавчого провадження № 61547496 (а. с. 26-27, 61 зв. бік а. с. 61).

Будучи не згодним із постановою про відкриття виконавчого провадження № 61547496 від 16 березня 2020 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі-Закон №1404-VII).

Статтею 1 Закону №1404-VII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Приписами частини першої статті 5 Закону Закону №1404-VII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів .

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №1404, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо такий виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів справи та не заперечується сторонами, постанова про відкриття виконавчого провадження № 61547496 від 16 березня 2020 року державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з позивача коштів на користь держави винесена на підставі копії (ксерокопії) заяви про примусове виконання постанови №ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС, що видана 16 січня 2020 року уповноваженою особою Головного управління Держпраці у Донецькій області про накладення штрафу у розмірі 250 380,00 грн.

Твердження представника відповідача з приводу того, що на стадії примусового виконання рішення винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу технічно не передбачено Автоматизованою системою виконавчого провадження суд не приймає виходячи з наступного.

За змістом статті 19 Закону Закону №1404 сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Частиною 2 ст. 74 Закону №1404 передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже відсутність технічної можливості Автоматизованої системи виконавчого провадження не позбавляє права сторін виконавчого провадження оскаржити рішення, дії або бездіяльність виконавця та як наслідок відновити свої порушені права, що були порушені діями або бездіяльністю такого виконавця.

Частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 16 березня 2020 року № 61547496 не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.

Отже суд приходить до висновку що постанова про відкриття виконавчого провадження № 61547496 від 16 березня 2020 року державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з позивача коштів на користь держави, що винесена на підставі копії (ксерокопії) заяви про примусове виконання постанови №ДЦ989/545/АВ/П/ТД-ФС, що видана 16 січня 2020 року уповноваженою особою Головного управління Держпраці у Донецькій області про накладення штрафу у розмірі 250 380,00 грн. винесена з порушенням норм діючого Законодавства України, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що ч. 1 ст. 28 Закону №1404 передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Суд зазначає, що 16 березня 2020 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61547496.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах виконавчого провадження ВП № 61547496, які були надані відповідачем до суду , а також в матеріалах справи відсутні докази направлення (вручення) постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1 , як це передбачено ч. 1 ст. 28 Закону № 1404.

Крім того, відповідачем у відзиві не заперечується факт направлення позивачеві постанови про відкриття виконавчого провадження № 61547496 від 16 березня 2020 року простою кореспонденцією, що є порушенням норм ст. 28 Закону №1404.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 7 8цього Кодексу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з правил частини першої статті 139 КАС України, відповідно до якої при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання до суду даного позову позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн (а. с. 5).

З урахуванням встановлених обставин у справі, враховуючи, що спір в даному випадку виник внаслідок протиправних дій відповідача, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача судових витрат у повному обсязі, а саме в сумі - 2270,00 грн., які слід стягнути за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122-124, 126-128, 130, 133-135, 138-140, 143, 150-154, 158-163, 167, 185, 186, 254, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Харків, бульвар Машинобудівників, буд. 32, ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 61547496 від 16 березня 2020 року, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 16 березня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61547496.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 27 квітня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначеніст. 295 КАС Україниа також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк діїтакого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров