Справа № 420/5415/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
28 квітня 2021 р. м.ОдесаСправа № 420/5415/20
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючої судді: Шевчук О.А.
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстації з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області № 196335 від 21.04.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року скасовано та прийнято нове рішення, яким визнано протиправною та скасовано оскаржувану постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.
08 квітня 2021 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник позивача просив вирішити питання розподілу судових витрат.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції, вважає необхідним задовольнити подану представником позивача заяву, виходячи з наступного.
Пунктом 3 ч. 1 та ч. 3 ст. 252 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 1, 4 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За змістом п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду фізичною особою позову майнового характеру ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону встановлено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
В свою чергу, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020р. на рівні 2102 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду першої інстанції позивач сплатив судовий збір у сумі 840 грн. 80коп., що підтверджується квитанцією від 22.06.2020 року, при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції сплатив судовий збір у сумі 1261,20 грн., що підтверджується квитанцією від 18.11.2020 року.
Оскільки постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, понесені позивачем витрати із сплати судового збору підлягають стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) за рахунок його бюджетних асигнувань.
Також, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою заяву в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн., виходячи з наступного.
Згідно ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно наданих суду документів, витрати на правничу допомогу складають 3000 грн., які вже оплачені ОСОБА_1 на підставі договору.
У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав: 1) копії трьох адвокатських запитів від 24.04.2020року, 2) копію договору про надання правової допомоги № 01/04/20 від 24.04.2020року, 3) копію додаткової угоди №2 від 24.04.2020 р., 4) копію квитанції до прибуткового касового ордеру №02/04 від 27.04.2020 року.
З огляду на викладене, врахувавши предмет спору та виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 ст. 134, ч. 9 ст.139 КАС України колегія суддів вважає, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. є співмірною та підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Отже, понесені ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору, а також професійної правничої допомоги, підлягають стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) за рахунок її бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 308, 310, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Прийняти додаткову постанову, якою здійснити розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 325-328 КАС України додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя: О.А. Шевчук
Суддя: А.В. Бойко
Суддя: А.Г. Федусик