Справа № 240/2081/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/2081/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом у якому просить визнати протиправною постанову про закінчення виконавчого провадження №63874125 від 21.01.2021, яке відкрите на виконання виконавчого листа №295/12303/17 виданого 20.06.2018.

В обгрунтування позовної заяви зазначив, що рішення суду по справі, за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду Украйни у Житомирській області, задоволено частково і зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, а також різницю між фактично отриманою пенсією та належної до сплати суми пенсії - з 01.01.2016 року. Виконуючи судове рішення, пенсійним органом, було проведено перерахунок пенсії, проведено доплату за період з 01.01.2016 року по 31.01.2018 року. Після проведення перерахунку, на виконання рішення суду у справі №295/12303/17 розмір пенсії, став більшим, але позивач вважає, що за умови повного, безумовного та належного виконання судового рішення з дотриманням та виконанням боржником вимог ч.2 ст.19 Конституції України та Закону №2262-ХІІ, при проведенні перерахунку пенсії - її розмір має бути значно більшим, в порівнянні з тим, що він отримує зараз.

З метою повного виконання вищевказаного судового рішення у справі, ОСОБА_1 , 05.12.2020 року було подано до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяву про примусове виконання рішення. 13.01.2021 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №63874125, однак відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №63874125 від 21.01.2021 року, винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пономарьовою К.В., дане виконавче провадження було закінчено, посилаючись на п.9 ч.І ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі повідомлення боржника про виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження. На думку позивача, оскаржувана постанова є передчасно та протиправною, оскільки закріплює звуження його прав та проявляє неповагу до суду, а тому звернувся до суду з данною позовною заявою.

19.02.2021 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі.

10.12.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голубович Н. просила відмовити в задоволенні позовних вимог та посилалася на норми чинного законодавства та відомості про те, що рішення суду виконане в повному обсязі.

11.03.2021 від третьої особи, Головного управління Пенсійного фонду України, надійшли письмові пояснення, в яких представник просить відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав, того, що рішення суду по справі №295/12303/17 є виконаним у повному обсязі, жодного ухиляння від належного та повного його виконання з боку пенсійного органу не було.

Позивач подав письмову відповідь на відзив, однак суд її не приймає до уваги з тих підстав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

У судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, у відзиві просить розглядати справу за його відсутністю.

Після з`ясування позиції позивача та дослідження наявних у матеріалах справи доказів, судом без виходу до нарадчої кімнати було винесено протокольну ухвалу про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 16.11.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку і виплаті пенсії позивачу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату позивачу призначеної пенсії з 01.05.2017 року, згідно довідки № 85/1842 від 25.04.2017 року, виданої Управлінням міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області. В решті вимог відмовлено.

Відповідно до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 постанову від 16.11.2017 змінено в частині зазначення дати, з якої необхідно здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», вказавши дату такого перерахунку з 01.01.2016.

У грудні 2020 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з заявою про примусове виконання рішення, надавши оригінал виконавчого листа.

Листом 21.01.2021 управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бовсуновського Ю. В., було повідомлено про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись з прийнятою постановою про закінчення виконавчого провадження, прийнятою в межах ВП№63874125, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 370 КАС України, передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Нормами ст. 371 ч. 4 КАС України, визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В силу частини другої статті 383 КАС України у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Отже, вимогою ч. 1 ст. 383 КАС України є подання до суду заяви особою-позивачем, на користь якої ухвалено рішення суду, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюютьсяЗаконом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосб та в Порядку, встановленому виконавчим документом.

Частинами 5 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленомустаттею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно відомостей, що наявні в матеріалах справи встановлено, що 13.12.2020 відкрито виконавче провадження №638774125.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, наданих відповідачем до відзиву, 15.01.2021 надійшло повідомлення №0600-0307-8/2074 від 13.01.2021 Головного пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 по справі №295/12303/17, згідно якого рішення суду виконано добровільно в повному обсязі. На виконання рішення суду з 01.02.2018 виплата пенсії проводиться в перерахованому за рішенням суду розмірі. Сума доплати за період з 01.01.2016 по 31.01.2018 становить 51035,83 грн. та була зарахована на рахунок пенсіонера в лютому 2018 року разом з поточною пенсією (до повідомлення долучено копія перерахунку з 01.02.2018 та довідка про зарахування коштів).

З метою підтвердження повного фактичного виконання рішення суду щодо ОСОБА_1 державним виконавцем направлено вимогу про надання підтверджуючих документів розрахунку заборгованості. На виконання вимоги боржником 19.01.2021 за вих. №0600-0307-8/5462 надано підтверджуючи документи розрахунку доплати ОСОБА_1 згідно довідки від 25.04.2017 №85/1842. виданої управлінням МВС України в Житомирській області за період з 01.01.2016 по 31.01.2018.

21.01.2021 виконавче провадження закінчено згідно п. 9, ч.1, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про закінчення виконавчого провадження в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надіслана сторонам виконавчого провадження.

За приписами п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, з 01.02.2018 виплата пенсії проводиться в перерахованому за рішенням суду розмірі. Сума доплати за період з 01.01.2016 по 31.01.2018 становить 51035,83 грн. та була зарахована на рахунок пенсіонера в лютому 2018 року разом з поточною пенсією на підтвердження зазначеної інформації представником Пенсійного фонду надано копія перерахунку з 01.02.2018 та довідка про зарахування коштів.

З викладеного вбачається, що перерахунок згідно рішення суду боржником проведено, що свідчить про його виконання. Перерахунки пенсії, які здійснюються в подальшому можуть бути предметом окремого судового розгляду за позовом ОСОБА_1 або інших зацікавлених осіб.

Таким чином, дії державного виконанавця відділу примусового виконання рішень примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є законними та такими що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду виконане в повному обсязі відповідно до виконавчого документа.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на висновок суду про відмову у задоволенні позову, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (майдан Соборний, 1, Житомир, 10014, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, Житомир, 10003, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Чернова