Справа № 380/8906/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8906/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Львів

14 год. 16 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О., представниці позивача Ворошилової Н.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35) до Приватного підприємства «ТАІС» (80400 Львівська область м. Кам`янка-Бузька вул. Перемоги 12/4) про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного підприємства «ТАІС» (далі - відповідач, ПП «ТАІС») про стягнення до бюджету коштів з рахунків у банках, обслуговуючого такого платника та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування коштів в розмірі 15157,42 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що у відповідача наявний податковий борг перед бюджетом, який складається з сум податкових зобов`язань по податку на додану вартість, що складається із штрафної санкції, по єдиному податку з юридичних осіб, що складається з податкового зобов`язання та штрафної санкції, а тому позивач на виконання своїх повноважень звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою від 23.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач заяви про визнання позову чи відзиву на позовну заяву в строки, передбачені ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надав, про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття та судових повісток рекомендованою кореспонденцією за адресою, відповідно до приписів ч. 8 ст. 126 КАС України.

Надіслана за вказаною адресою відповідача поштова кореспонденція повернулася на адресу суду у з відміткою поштового органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Для з`ясування інформації про зареєстроване місцезнаходження відповідача суд зробив витяг з Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації юридичної особи, згідно з яким адреса, зазначена у позовній заяві як місцезнаходження відповідача, відповідає адресі, вказаній у витязі.

Докази наведеного містяться в матеріалах справи.

Крім того, повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювався у спосіб, передбачений ст. 130 КАС України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Суд вжив всіх залежних від нього заходів з метою повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою від 22.12.2020 суд перейшов із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Надіслана за вказаною адресою відповідача поштова кореспонденція повернулася на адресу суду у з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Для з`ясування інформації про зареєстроване місцезнаходження відповідача суд зробив витяг з Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації юридичної особи, згідно з яким адреса, зазначена у позовній заяві як місцезнаходження відповідача, відповідає адресі, вказаній у витязі.

Докази наведеного містяться в матеріалах справи.

Крім того, повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювався у спосіб, передбачений ст. 130 КАС України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Суд вжив всіх залежних від нього заходів з метою повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Частиною 4 ст. 124 КАС України передбачено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

З огляду на викладене суд, керуючись ч. 3 ст. 205 КАС України, розглянув справу за відсутності відповідача.

Суд заслухав пояснення представниці позивача, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Приватне підприємство «ТАІС» внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій і йому присвоєно ідентифікаційний код в , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приватне підприємство «ТАІС» перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Львівській області, відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є платником податків та згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України несе обов`язок зі сплати податків та зборів у строки та розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Податкового кодексу України, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначено пунктом 37.3 статті 37 ПК України.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2 статті 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «ТАІС» має податковий борг перед бюджетом, що складається з податку на додану вартість, єдиного податку з юридичних осіб.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області № 6364/9/10.1-12 від 03.08.2020 заборгованість відповідача перед бюджетом становить 15157,42 грн (а.с. 4), з яких:

- податок на додану вартість в розмірі 11698,00 грн, що виник на підставі податкової декларацією № від 18.10.2018 на суму 11698 грн та податкового повідомлення-рішення № від 09.12.2019 на суму 1020 грн;

- єдиний податок з юридичних осіб в розмірі 3565,16 грн, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 06.06.2019 в розмірі 170 грн, податкової декларації № 2638 від 06.02.2019 в розмірі 437,65 грн та податкової декларації № від 18.10.2018 в розмірі 2957,51 грн.

Докази оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень в матеріалах справи відсутні.

На виконання ст. 59 ПК України позивач направив на адресу відповідача податкову вимогу № 10793-53 від 26.11.2018 (а.с. 8).

Проте вказана вимога залишена без виконання, податковий борг відповідач не погасив, що зумовило звернення позивача до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Приписами п. 49.1 ст. 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу повинен подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Приписами п. 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 ст. 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем сформовано податкову вимогу № 10793-53 від 26.11.2018, яку скеровано на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Вказане повідомлення отримано відповідачем 05.12.2018, що підтверджено долученим до матеріалів справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 8).

Отже, податкова вимога вручена платнику.

При цьому, сторонами у справі доказів оскарження чи скасування зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку суду не надано.

Зважаючи на положення п. 59.5 ст. 59 ПК України нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем винесено та надіслано відповідачу податкові повідомлення-рішення № від 06.06.2019 та № від 09.12.2019.

Докази скасування зазначених податкових повідомлень-рішень в матеріалах справи відсутні.

Інші податкові зобов`язання самостійно відображені відповідачем у податкових деклараціях, поданих до контролюючого органу.

Таким чином, оскільки відповідачем не погашено узгоджені суми грошових зобов`язань, то в силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України ці суми набули статусу податкового боргу.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 вказаного ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Оскільки суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, такі визнаються сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у термін).

В силу пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.п. 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України).

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ТАІС» (80400 Львівська область м. Кам`янка-Бузька вул. Перемоги буд. 12 кв. 4; код за ) з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до бюджету кошти в сумі 15157 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 42 копійки.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.04.2021.

Суддя Р.П. Качур