Справа № 591/1635/21
Суддя: Северинова А. С.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1635/21
Провадження № 2-а/591/61/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Северинової А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу № 591/1635/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3830206 від 25 лютого 2021 року, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки радар TruCam 000545 використовувався у ручному режимі, фіксація швидкості руху здійснювалася тримаючи радар в руках; відсутні докази підтвердження здійснення місця контролю за додержанням безпеки дорожнього руху; факт встановлення на зазначеній автодорозі дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» не доведений, доказів в межах чи поза межами населеного пункту таке вимірювання здійснювалось надано не було. Крім того, постанова складена з порушенням ст. 283 КУпАП, оскільки в ній відсутні відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації. Також не було з`ясовано вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а сама постанова не фіксує особу водія в момент вчинення правопорушення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 березня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним адміністративним позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

16 квітня 2021 року відповідачем надано відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. При цьому, зазначає, що відповідно до постанови інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції Гетьмана Олега Анатолійовича під час несення служби на автодорозі М-06 Київ-Чоп 25 лютого 2021 року відповідачем за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000545) було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу VOLKSWAGEN Т4 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год., при цьому, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. З відеозапису здійсненого на нагрудний відеореєстратор вбачається транспортний засіб в якому знаходиться позивач. На питання, чи бажає позивач скористатися своїми правами, позивач вказав, що буде користуватися ними пізніше. Інспектором було проведено скорочений розгляд справи та винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн відповідно до санкції статті.

Зазначає, що лазерний вимірювач відноситься до ручних вимірювачів швидкості, тобто конструктивно створений для утримування в руках. Крім основного ручного режиму роботи, вимірювач можна використовувати в автоматичному режимі. Також зазначає, що дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» знаходиться на відмітці - 237 км та 240 км А/Д М-06 «Київ-Чоп», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Крім того на відмітці - 237 км + 900 м та 239 км + 970 м А/Д М-06 «Київ-Чоп» розташований знак 5.45 та 5.46 «Пилиповичі», тобто початок та кінець населеного пункту, в якому діють вимоги Правил дорожнього руху, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 лютого 2021 року відповідачем винесено постанову серії ЕАН № 3830206 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

За змістом постанови, 25 лютого 2021 року о 10 годині 16 хв. в с. Пилиповичі на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 238 км водій, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Т4 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті Пилиповичі зі швидкістю 74 км/год., при цьому, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість зафіксовано приладом TruCam 000545, до постанови додається фото з приладу TruCam.

Не погодившись із винесеною постановою інспектора патрульної поліції, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують зазначені Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення від 25 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 25 лютого 2021 року о 10 годині 16 хв. в с. Пилиповичі на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 238 км водій, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Т4 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті Пилиповичі зі швидкістю 74 км/год., при цьому, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість зафіксовано приладом TruCam 000545, до постанови додається фото з приладу TruCam.

Згідно з п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, законодавство України визначає перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Відповідачем на підтвердження своєї позиції по справі надано відеозаписи з приладу «TruСam ТС 000344» та нагрудної камери поліцейського.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3830206 від 25.02.2021 містить посилання на те, що швидкість руху позивача вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam ТС 000545.

З наявного в матеріалах справи відеозапису фіксування лазерним вимірювачем TruCam можливо ідентифікувати марку, державний номерний знак транспортного засобу. Так зафіксована швидкість руху у 74 км/год. автомобіля позивача у населеному пункті.

Процедура розгляду справи після зупинки автомобіля фіксувалась на нагрудну камеру співробітника поліції.

При цьому, на думку суду, поліцейським дотримана процедура розгляду справи, роз`яснені права та можливість надати пояснення, що підтверджується відеозаписом. З наданого відеозапису вбачається, що будь-якого упередження зі сторони поліцейського не було, інспектор вів себе ввічливо. Спілкування поліцейського із позивачем зафіксовано в хронологічному порядку як і відбувались усі події.

Наданий суду відеозапис з нагрудної камери є належним та допустимим доказом, узгоджується із іншими дослідженими доказами.

Таким чином, факт порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що радар TruCam 000545 використовувався у ручному режимі, фіксація швидкості руху здійснювалася тримаючи радар в руках, що на думку позивача, не може бути доказом події правопорушення суд не приймає до уваги, оскільки лазерний вимірювач відноситься до ручних вимірювачів швидкості, тобто конструктивно створений для утримування в руках.

Щодо доводів позивача про відсутність підтвердження факту здійснення місця контролю за додержанням безпеки дорожнього руху; факту встановлення на зазначеній автодорозі дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту», доказів того, в межах чи поза межами населеного пункту таке вимірювання здійснювалось, то вони спростовуються доданими до відзиву на позовну заяву належними і допустимими доказами, а саме: інформацією Служби автомобільних доріг у Житомирській області від 14 січня 2020 року за № 05-03/87 про те, що дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» знаходиться на відмітці 237 км та 240 км автомобільної дороги М-06 «Київ-Чоп», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Крім того на відмітці 237 км + 900 м та 239 км + 970 м автомобільної дороги М-06 «Київ-Чоп» розташований знак 5.45 та 5.46 «Пилиповичі», тобто початок та кінець населеного пункту, в якому діють вимоги Правил дорожнього руху, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Доводи позивача про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у порушення вимог ст. 283 КУпАП не містить відомостей про адресу веб-сайту в мережі Інтернет із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації є помилковими, оскільки вказані вимоги щодо змісту постанови встановлені щодо постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), а не щодо перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, за що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Що стосується доводів того, що постанова не фіксує особу водія в момент вчинення правопорушення, то вони також спростовуються матеріалами справи, зокрема, змістом оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3830206 від 25.02.2021, де зазначено особу, щодо якої розглядається постанова ОСОБА_1 , а також відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.

Отже, суд дійшов висновку, що дії працівника поліції щодо складання оскаржуваної постанови є законними і обґрунтованими, вчиненими в межах наданих повноважень, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року.

Суддя А.С. Северинова