Справа № 809/538/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 809/538/17 пров. № А/857/5152/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року з питань виконання рішення у справі № 809/538/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної прокуратури про скасування наказу, поновлення на роботі,-

суддя в 1-й інстанції Гундяк В. Д.,

час ухвалення рішення 19.02.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Івано- Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 24.02.2021 року,

в с т а н о в и в:

Позивач- ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до відповідача- прокуратури Івано-Франківської області, в якому просив скасувати наказ №181к від 23 березня 2017 року, поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року позов задоволено. Наказ прокурора Івано-Франківської області №181к від 23 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури визнано протиправним і скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та в органах прокуратури з 24 березня 2017 року. Стягнено з прокуратури Івано-Франківської області на користь позивача середній заробіток у сумі 23 653 грн. 12 коп. за час вимушеного прогулу у період з 24 березня 2017 року по 15 травня 2017 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 до прокуратури Івано-Франківської області відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі №809/538/17 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року скасовано, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року - залишено в силі.

ОСОБА_1 04 січня 2021 року звернувся в суд із заявою в порядку статті 382 КАС України, відповідно до змісту якої просив суд зобов`язати Івано-Франківську обласну прокуратуру подати до 17 січня 2021 року до суду звіт про виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі №809/538/17, яка набрала законної сили 22 липня 2020 року, та накласти на керівника Івано-Франківської обласної прокуратури штраф за невиконання судового рішення в сумі 90 800 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Івано-Франківську обласну прокуратуру до 19 січня 2021 року подати звіт про виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі №809/538/17. В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

20 січня 2021 року від Івано-Франківської обласної прокуратури на адресу суду надійшов звіт від 18 січня 2021 року №07-43вих-21 про виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі №809/538/17. Крім того, 17 лютого 2021 року на адресу суду від Івано-Франківської обласної прокуратури надійшло доповнення до цього звіту №07-138вих-21 від 16 лютого 2021 року.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року звіт Івано-Франківської обласної прокуратури від 18 січня 2021 №07-43вих-21 з доповненнями про виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі №809/538/17 прийнято.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою про прийняття звіту, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, покликаючись на те, що рішення про його поновлення відповідачем не виконано, наказу про його поновлення на роботі у період з 22 липня 2020 року по 19 лютого 2021 року не видано, станом на 19 лютого 2021 року у працівників відділу кадрової роботи та державної служби відповідача немає жодних правових підстав вносити у його трудову книжку записи про його поновлення. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким накласти на керівника Івано- Франківської прокуратури штраф у розмірі 90800 грн. Постановити та направити Генеральному прокурору окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяють вчиненню службовими особами Івано- Франківської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що на виконання рішення суду першої та касаційної інстанцій, з метою забезпечення реального поновлення прав ОСОБА_1 , керівником Івано-Франківської обласної прокуратури 01 лютого 2021 року винесено наказ № 63к, яким скасовано наказ прокурора Івано-Франківської області № 672 від 20 вересня 2017 року (винесений на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року). Таким чином, на даний час діючим є наказ прокурора Івано-Франківської області № 323к від 23 травня 2017 року, яким виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області із 24 березня 2017 року. Крім того, з метою допуску ОСОБА_1 до робочого місця 01 лютого 2021 року за № 07-88вих-21 на поштову адресу ОСОБА_1 скеровано лист із копією наказу № 6Зк від 01 лютого 2021 року з проханням з`явитись 08 лютого 2021 року у відділ кадрової роботи та державної служби Івано-Франківської обласної прокуратури для внесення відомостей до трудової книжки та приступлення до виконання службових обов`язків, який отримано ОСОБА_1 03 лютого 2021 року. Однак станом ні на 19 лютого 2021 року, ні на 31 березня 2021 року до Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_1 не прибув. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

16 березня 2021 року ухвалами Восьмого апеляційним адміністративним судом було відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 14 квітня 2021 року.

В судовому засіданні 14 квітня 2021 року протокольною ухвалою суду було оголошено перерву та продовжено строки розгляду справи.

Позивач- ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити його апеляційну скаргу.

Представник відповідача Цинайко Н. І. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року зобов`язано Івано-Франківську обласну прокуратуру до 19 січня 2021 року подати звіт про виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі №809/538/17, якою наказ прокурора Івано-Франківської області №181к від 23 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури визнано протиправним і скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та в органах прокуратури з 24 березня 2017 року. Стягнено з прокуратури Івано-Франківської області на користь позивача середній заробіток у сумі 23 653 грн. 12 коп. за час вимушеного прогулу у період з 24 березня 2017 року по 15 травня 2017 року, та яка залишена в силі постановою Верховного Суду від 22 липня 2020 року.

Зі змісту поданого звіту вбачається, що Івано-Франківська обласна прокуратура виконала постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року шляхом видання наказу від 23 травня 2017 року №323к про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області.

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року прокурором Івано-Франківської області видано наказ від 20 вересня 2017 року №672к, яким наказ від 23 травня 2017 року за №323к скасовано.

У подальшому на виконання постанови Верховного Суду від 22 липня 2020 року у цій справі, виконувачем обов`язків прокурора Івано-Франківської області видано наказ №629к від 12 серпня 2020 року «Про скасування наказів прокурора Івано-Франківської області стосовно ОСОБА_1 ».

Крім того, судом встановлено, що 01 лютого 2021 року керівником Івано-Франківської обласної прокуратури видано накази №62к та №63к, якими скасовано наказ від 12 серпня 2020 року №629к та наказ від 20 вересня 2017 року №672к, відповідно. Тобто, зі змісту цього наказу вбачається, що на даний час чинним є наказ прокурора Івано-Франківської області №323к від 23 травня 2017 року, яким виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області.

Як вбачається з матеріалів справи, Івано-Франківською обласною прокуратурою листом від 01 лютого 2021 року №07-88вих-21 направлено копії наказів №62к та №63к від 01 лютого 2021 року та повідомлено позивача про необхідність з`явитись 08 лютого 2021 року у відділ кадрової роботи та державної служби Івано-Франківської обласної прокуратури для внесення відомостей до трудової книжки та допуску до виконання службових обов`язків.

03 лютого 2021 року позивач зазначений лист отримав, що підтверджується дослідженим судом в якості письмового доказу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, станом на 19 лютого 2021 року до Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_1 не з`явився.

Приймаючи ухвалу про прийняття звіту, суд першої інстанції, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, виходив з того, що постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі №809/538/17 в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 відповідачем виконана, а твердженням позивача про необхідність прийняття в зв`язку з ухваленням постанови Верховного Суду від 22 липня 2020 року у цій справі ще одного наказу про поновлення на роботі, є безпідставним, оскільки цим рішенням не було поновлено позивача на публічній службі, а лише скасовано постанову апеляційної інстанції та залишено в силі постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року, на виконання якої вже було видано відповідний наказ.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст.382 КАС України передбачає особливу форму судового контролю за виконанням судового рішення, зокрема зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду.

Зі змісту положень ч.1ст.382 КАС України вбачається, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.328 КАС України).

З аналізу наведених вище правових норм, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що судом можуть вживатись заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Разом з тим, такі заходи судового контролю підлягають застосуванню виключно у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо вказані в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Матеріалами справи стверджується, що на виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року та постанови Верховного Суду від 22 липня 2020 року відповідачем було прийнято наказ 01 лютого 2021 року № 63к про скасування наказу прокурора Івано-Франківської області №672к від 20 вересня 2017 року, зі змісту якого вбачається, що на даний час є чинним наказ прокурора Івано-Франківської області №323к від 23 травня 2017 року, яким виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франкської області.

Також як вбачається з матеріалів справи, Івано-Франківською обласною прокуратурою листом від 01 лютого 2021 року №07-88вих-21 направлено копії наказів №62к та №63к від 01 лютого 2021 року та повідомлено позивача про необхідність з`явитись 08 лютого 2021 року у відділ кадрової роботи та державної служби Івано-Франківської обласної прокуратури для внесення відомостей до трудової книжки та допуску до виконання службових обов`язків, який отримано позивачем 03 лютого 2021 року.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем прийнято відповідні накази щодо поновлення позивача на роботі на виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі №809/538/17 та постанови Верховного Суду від 22 липня 2020 року, а тому правильно прийняв звіт відповідача щодо виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі №809/538/17.

Щодо доводів апелянта в частині неналежного виконання рішення суду в зв`язку з відсутністю відповідного наказу про його поновлення, то колегія суддів такі відхиляє, оскільки такі спростовуються наведеними вище мотивами та дослідженими матеріалами справи.

В частині доводів апелянта про необхідність прийняття в зв`язку з ухваленням рішення Верховного Суду від 22 липня 2020 року у цій справі ще одного наказу про поновлення на роботі, оскільки наказ №323к від 23 травня 2017 року є актом індивідуальної дії, який вичерпав свою дію 24 травня 2017 року, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки постановою Верховного Суду не було поновлено позивача на публічній службі, а лише скасовано постанову апеляційної інстанції та залишено в силі постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року, на виконання якої було видано відповідний наказ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про прийняття звіту на виконання судового рішення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року з питань виконання рішення у справі № 809/538/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 28 квітня 2021 року.