Справа № 200/128/21-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 р. Справа№200/128/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку письмовому провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій (з урахуванням уточнених позовних вимог) просить суд:

- визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу у зв`язку із втратою годувальника у розрахунку 50% (від 6 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 50% від мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія) з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2008 року по справі № 2-а-1351/08;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 5 березня 2018 року, яким позивачу було призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV;

- зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити позивачу пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та обчислити пенсію позивачу на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2008 року по справі № 2-а-1351/08, а також здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу з врахуванням раніше виплачених сум з 5 березня 2018 року з розрахунку 50% (від 6 мінімальних пенсій за віком основна пенсія, 50% мінімальної пенсії за віком додаткова).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є вдовою ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як внутрішньо переміщена особа.

Первинна пенсія за віком позивачу була призначена в 2008 році Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ясинувата Донецької області.

Чоловік позивача, ОСОБА_2 , був ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) та мав третю групу інвалідності.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2008 року в адміністративній справі № 2-а-1351/08 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Ясинувата Донецької області перерахувати ОСОБА_2 основну та додаткову пенсію по інвалідності відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-ХІV, ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-5 з 6 листопада 2007 року.

Позивач вважає, що розмір її пенсії у зв`язку з втратою годувальника має складати 6 мінімальних пенсій за віком - основна пенсія (50%), 50% відсотків від мінімальної пенсії за віком - додаткова пенсія (50%) (а.с. 1-10, 64-73).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , який надійшов від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (другий відповідач), зазначено, що на запит Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 4 травня 2020 року (вих. № 3678/02) пенсійну справу ОСОБА_1 13 травня 2020 року було направлено на адресу Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

Враховуючи наведене у управлінні відсутні будь-які документи, щодо призначення або перерахунку пенсії позивачці, відповідно надати до суду пояснення з приводу позовних вимог та надати копії з матеріалів пенсійної справи Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не має можливості.

Також у відзиві зазначено про пропуск позивачем строку звернення до суду із даним позовом (а.с. 105-106).

У додаткових поясненнях другого відповідача зазначено також, що позивач 5 березня 2018 року зверталась із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Відповідно до п. 2.3 Постанови № 22-1 до заяви мали бути подані документи померлого годувальника, в тому числі експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильскій АЕС.

У зв`язку із відсутністю в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 експертного висновку про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильскій АЕС, призначити пенсію ОСОБА_1 за втрату годувальника відповідно до норм ст. 54 Закону № 796-ХІІ не було законних підстав (а.с. 134-136).

У відзиві на позов, який надійшов від Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, зазначено, що позивач отримує пенсію по втраті годувальника за матеріалами пенсійної справи за померлого чоловіка ОСОБА_2 з 5 травня 2018 року згідно заяви від 5 травня 2018 року № 1436/597, поданої до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Чоловікові позивача призначалась пенсія по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без урахування заробітної плати, одержаної ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, який направлений у відрядження водієм. Тому по документам архівної справи годувальника недоцільно робити позивачу перерахунок пенсії по втраті годувальника (а.с. 112-114).

Не погоджуючись із діями та рішенням відповідачів, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 вказану позовну заяву залишено без руху з наданням десятиденного строку з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 59).

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 97-99).

Ухвалою суду від 5 березня 2021 року справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 30 березня 2021 року (а.с. 126-128).

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29 квітня 2021 року (а.с. 152).

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року вирішено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с. 168).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , громадянка України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , має статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів, потерпілих категорії 1, смерть якого пов`язана із Чорнобильською катастрофою; перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 1 квітня 2020 року та отримує пенсію в разі втрати годувальника, має статус внутрішньо переміщеної особи (а.с. 19-23, 113).

Перший відповідач, Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 112).

Другий відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, , місцезнаходження: 25009, Кіровоградська область, м. Кропівницький, вул. Соборна, буд. 7 а, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 105).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 11 листопада 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 від 12 листопада 2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 24).

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) є особою, що постраждала внаслідок профзахворювання пов`язаного з роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що встановлено на підставі посвідчення серії НОМЕР_4 та довідки МСЕК Серії ДОН №049546 від 7 лютого 2001 року (а.с. 25-26).

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України у м. Ясинувата Донецької області № 132586 ОСОБА_2 була призначена пенсія по інвалідності, як зазначає перший відповідач, пенсія була призначена у розмірі відшкодування фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без урахування заробітної плати одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, який направлений у відрядження водієм (а.с. 140, 113).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2008 року в адміністративній справі № 2-а-1351/08 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Ясинувата Донецької області перерахувати ОСОБА_2 основну та додаткову пенсію по інвалідності у відповідності зі ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 січня 1999 року № 966-ХІV, ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-5 з 6 листопада 2007 року (а.с. 117-121).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_5 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області відносно ОСОБА_2 (а.с. 28).

З Експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії від 13 квітня 2010 суду суд встановив, що ОСОБА_2 був встановлений діагноз: ІХС; Атеросклеротичний кардіосклероз; Атеросклероз коронарних судин; Гостра судинна недостатність; Набряк легень і головного мозку, та визначено, що дані захворювання, які призвели до смерті ОСОБА_2 , пов`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 29-30).

Як встановлено судом Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ясинувата Донецької області позивачу була призначена пенсія за віком (а.с. 3, зв.бік а.с. 33).

В 2014 розі з початком проведення АТО на території Донецької області позивач перемістилась з м. Ясинувата до м. Кропивницький та стала на облік Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (а.с. 3).

5 березня 2018 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника (а.с. 31, 46).

З 5 березня 2018 року ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, встановлена пенсія в розмірі 1 452 грн (а.с. 31, 47, 54-55).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12 квітня 2018 року № 347/Д-13 вбачається, що розмір пенсії позивача станом на 1 березня 2018 року становив 1 399,31 грн, з 5 березня 2018 року розмір пенсії позивача склав 1 452,00 грн, в квітні 2018 року позивачу було виплачено пенсію у розмірі 1 497,90 грн, з яких 1 452,00 грн пенсія за квітень, 45,90 грн - доплата за березень по проведеному перерахунку (а.с. 31).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 26 квітня 2018 року, за наслідками розгляду звернення позивача на Урядову телефонну «гарячу» лінію відповідач повідомив позивача про вирішення питання по суті, про що ОСОБА_1 було повідомлено в листі від 12 квітня 2018 року № 431/2-13 (а.с. 32).

В матеріалах справи також міститься заява позивача про призначення/перерахунок пенсії № 1436/597 від 5 березня 2018 року, з якою позивач зверталась до Кропивницького сервісного центру Пенсійного фонду України Кіровоградської області (а.с. 46).

Розпорядженням від 6 березня 2018 року № 826090 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснено розрахунок пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника на підставі пенсії за віком ОСОБА_2 , з якого вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_2 склав 1 231,21 грн, доплата за понаднормовий стаж 7 років - 75,18 грн, загальний розмір пенсії ОСОБА_2 за віком встановлено у розмірі 1 306,39 грн. Відсоток для обчислення пенсії за віком становить 50%, таким чином розмір пенсії ОСОБА_1 у разі втрати годувальника (загальний) склав 653,20 грн (а.с. 47).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12 грудня 2018 року № 791/Ч-10 позивача повідомлено, що умовний розмір пенсії за віком для обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 5 березня 2018 року становив 1 306,39 грн, де 1 231,21 грн основний розмір пенсії за віком для обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (3807,92 * 0,32333), 75,18 грн доплата до понаднормового стажу. Розмір пенсійної виплати станом на 5 березня 2018 року становив 1 452,00 грн, з них 653,20 грн - пенсія у зв`язку з втратою годувальника (1 306,39 * 50 %); 798,80 грн - доплата до мінімального розміру пенсії 1 452,00 грн. Після перерахунку з 1 грудня 2018 року розмір пенсії позивача склав 1 497,00 грн (а.с. 33).

24 червня 2019 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника, в якій зазначила, що на момент смерті ОСОБА_2 отримував пенсію за віком в розмірі 3 807,92 грн, тому на думку позивача розмір її пенсії по втраті годувальника повинен становити 50 % від 3 807,92 грн, тобто 1 903,96 грн (а.с. 34).

23 липня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листом № 394/Ч-11 повідомило ОСОБА_1 , що розмір її пенсійної виплати з 1 липня 2019 року становив 1 564,00 грн, з них: 757,85 грн - пенсія у зв`язку з втратою годувальника (1 580,14 50 %); 806,15 грн - державна адресна допомога до 1 564,00 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області також зазначило, що за матеріалами пенсійної справи розмір пенсії померлого годувальника станом на 1 жовтня 2009 року становив 1 143,17 грн, поряд із цим, виплата пенсії ОСОБА_3 проводилася з урахуванням постанови Донецького окружного адміністративного суду від 1 лютого 2008 року № 2-а-1351/08 в розміру 3 315,20 грн.

На переконання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, постанова суду мала юридичне значення лише для призначення та виплати пенсії ОСОБА_3 , тому підстави для врахування її розміру при обчисленні пенсії позивачу у зв`язку із втратою годувальника зазначеної постанови суду відсутні (а.с. 35).

1 серпня 2019 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заявою з заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 36).

В грудні 2019 року позивач переїхала у м. Бахмут Донецької області, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 4 грудня 2019 року № 1419-, видана Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, та з 1 квітня 2020 року перебуває на обліку у Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 113).

25 лютого 2020 року позивач звернулась до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії та витребування пенсійної справи з Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (а.с. 113-115).

6 червня 2020 року позивач звернулась із заявою до начальника Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо виплати їй пенсії в належному розмірі (а.с. 37).

6 липня 2020 року позивач звернулась до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою, в якій порушила питання щодо призначення їй пенсії по втраті годувальника у розмірі меншому ніж обчислений нею виходячи з розміру пенсії її покійного чоловіка, яку він отримував на момент його смерті, та просила повідомити про підстави зниження розміру пенсії по втраті годувальника, призначеній їй в 2018 році (а.с. 42-43).

20 липня 2020 року Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (вих. № 260-227/Ч-02/8-0574/20) в перерахунку пенсії позивачу відмовило та зазначило, що в архівній справі померлого годувальника відсутній експертний висновок про встановлення причинного зв`язку захворювання з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, тому вищезазначеним управлінням пенсія у разі втрати годувальника була призначена за нормами Закону № 1058.

За висновком Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області страховий стаж годувальника відповідно до ст. 24 Закону № 1058 складає 32 роки 4 місяця 22 дні. Коефіцієнт страхового стажу годувальника відповідно до ст. 25 Закону № 1058 складає 0,32333; розмір пенсії станом на 1 липня 2020 року складає 1 712,00 грн, в тому числі:

- 1 598,98 грн - розмір пенсії за віком годувальника (0,32333 х 4 945,34 грн);

- 75,18 грн - доплата за 7 років понаднормативного стажу годувальника;

- 1 674,16 грн - загальний розмір пенсії за віком годувальника;

- 50 % - відсоток для обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

- 837,08 грн - розмір пенсії у зв`язку із втратою годувальника;

- 874,92 грн - доплата до мінімальної пенсійної виплати.

Також Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області вказало, що при розгляді документів архівної пенсійної справи ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , управлінням встановлено, що за життя він отримував пенсію по третій групі інвалідності, як особа з інвалідністю внаслідок професійного захворювання пов`язаного з роботами по ліквідації Чорнобильської катастрофи, яка була розрахована відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 лютого 2008 по справі № 2-а-1351/08 (а.с. 39-40, 48-49).

Будучи не згодною із відмовою Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я […], соціального захисту потерпілого населення врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Згідно ст. 13 зазначеного закону держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її, зокрема, за втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Статтею 54 Закону № 796-XII визначено, що пенсії у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована у постанові від 21 серпня 2018 року у справі № 227/2526/17, рішення суду не може встановлювати обов`язки на майбутнє без врахування змін чинного законодавства, яке може мати місце, а також не може прийматися як застереження від будь-яких порушень.

У рішенні Конституційного Суду України по справі №18/183-97 від 03 жовтня 1997 року зазначається, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Конституційний Суд України в рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 визначив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

За своєю природою пенсія є періодичним платежем, виплата якого, за загальним правилом, не обмежена у часі, якщо не відбулося змін у законодавстві. Так, порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені за умов іншого законодавчого регулювання.

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2019 року в адміністративній справі № 161/17304/15-а.

Таким чином, на час призначення позивачеві пенсії по втраті годувальника, чинним, на той час законодавством, не передбачалось нарахування та виплати пенсії згідно ст. 54 Закону № 796-XII у розмірі шести мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження позивача щодо обрахунку її пенсії по втраті годувальника із розрахунку саме шести мінімальних пенсій за віком є необґрунтованими, оскільки положення Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими керувався суд при визначенні права чоловікові позивача на момент винесення постанови від 8 травня 2008 року в адміністративній справі № 2-а-1351/08, не були чинними на момент призначення позивачеві пенсії по втраті годувальника.

Суд зазначає, що будь-яких інших спірних обставин розрахунку пенсії позивача матеріали справи не містять, у зв`язку із чим, керуючись ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України», суд приймає рішення, виходячи з позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в межах заявлених позовних вимог відповідачі не порушували чинного на момент виникнення правовідносин законодавства, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Стосовно розподілу позовних вимог, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 25 січня 2021 року позивачеві відстрочено сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у розмірі 1 681,60 грн.

Приписами ч. 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI, Закон України Про судовий збір).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо стягнення з позивача на користь Державного бюджету судового збору у розмірі 1 681,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, місцезнаходження: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7а) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна