Справа № 345/474/21
Суддя: Кулаєць Б. О.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/474/21
Провадження № 2-а/345/10/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області:

в складі: головуючої- судді Кулаєць Б.О.,

секретаря - Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції та в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Калуші справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Угриновська Надія Петрівна про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

03.02.2021 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 28.01.2021 №618/0/92-20-ДК/0021По/08/01/-21, в якому позивач просив скасувати постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контрою за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 28.01.2021 №618/0/92-20-ДК/0021По/08/01/-21, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. за ст. 53 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Свою заяву позивач мотивував тим, що постановою державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контрою за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 28.01.2021 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. за ст.53 КУпАП за те, що він на частині земельної ділянки площею 0,0070 га із загальної площі земельної ділянки площею 0,1000 га (к.н. :44:003:0003), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , використовує цю земельну ділянку не за цільовим призначенням, а саме: шляхом облаштування магазину. Позивач вважає, що дану постанову незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи, а відповідно такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Так, йому належить на праві власності домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі рішення Калуського міськрайонного суду від 06.04.2010 по справі № 2-512/10. Дане право власності зареєстровано, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Це домоволодіння він успадкував у 2008 році, однак після цього здійснив прибудову до житлового будинку, не отримавши технічної документації на реконструкцію, тому прибудова вважалась самочинно збудованим майном, тож він вимушений був оформлювати право власності на неї через суд.

Тобто, належне йому будинковолодіння з 2009 року і по даний час складається із житлового будинку, позначеного у технічному паспорті літ. А, прибудови, позначеної літ. А1, житлового будинку, позначеного літ. Г, гаражу, позначеного літ. Г1, огорожі під №1 і №2 та криниці під №3. Дані об`єкти відображені в технічному паспорті на домоволодіння. Зазначає, що будь-якого іншого нерухомого майна в складі даного домоволодіння немає, як і не було.

У 2013 році він оформив право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться належне йому на праві власності домоволодіння, площа земельної ділянки становить 0,10 га, цільове призначення її - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В постанові про накладення адміністративного стягнення вказується, що ОСОБА_1 порушено п. «а» ст. 91 ЗК України та п. «г» ч. 1 ст. 211 ЗК України. Дані норми права зазначають, що власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням та що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, що негативно впливають на стан земель.

Оскільки на належній йому земельній ділянці з кадастровим номером :44:003:0003 знаходиться виключно належне йому на праві власності нерухоме майно (житлові будинки з прибудовою та гараж), то використовує він земельну ділянку виключно за цільовим призначенням. З приводу розміщення «магазину» чи «об`єктів, що негативно впливають на стан земель», то зазначив, що він не розуміє, про що ведеться мова, оскільки такого нерухомого майна як «магазин» на його земельній ділянці не існує.

Представник відповідача Гаврищук Н. надала до суду відзив, в якому вказала, що відповідно до положення Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Згідно з пунктами 30, 31 положення Головне управління здійснює державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття. Так, в даному випадку заходи державного контролю здійснювалися на підставі наказу Головного управління «Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» від 27.11.2020 №618-ДК, який видано відповідно до вимог Земельного кодексу України, ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» з метою виконання п.1.5 Плану роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління на 4 квартал 2020 року.

Так, згідно з виданим наказом Головного управління державному інспектору Угриновській Н.П. доручено здійснити заходи державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності , родючості ґрунтів під час використання земельної ділянки приватної власності з регіональною особливістю площею 0,100 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Відтак вбачається, що об`єктом перевірки була конкретна земельна ділянка, а заходи державного контролю здійснювалися на предмет використання такої. Так, в ході здійснення перевірки державним інспектором у присутності ОСОБА_1 складено акт обстеження земельної ділянки від 04.12.2020 за №618/0/9/20-ДК/706/АО/10/01/-20, також було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 04.12.2020 №618/0/92-20-ДК/510/АП/09/01/-20. В результаті перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 0,10 га, к.н. :44:003:0003, надана ОСОБА_1 у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В ході перевірки виявлено, що частина вищевказаної земельної ділянки, площею 0,0070 га, використовується ОСОБА_1 не за цільовим призначенням, а саме: шляхом облаштування магазину, що є порушенням п. «а» ст. 91 Земельного кодексу України, за що передбачена відповідальність за ст. 53 КУпАП. Таким чином, землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ:02.01) не передбачає використання їх для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ: 03.07), оскільки вони належать до різних видів цільового призначення житлової та громадської забудови. А тому ОСОБА_1 не мав права використовувати зазначену земельну ділянку для облаштування магазину. Так, ОСОБА_1 було неодноразово повідомлено про виклик для дачі пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства. 28 грудня 2020 року державним інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому містилося повідомлення щодо дати та часу розгляду справи про адміністративне правопорушення та який надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом. Оскільки останній був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а причини неявки не повідомив, то за результатами розгляду вказаної справи інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення від 28.01.2021 №618/0/92-20-ДК/0021По/08/01/-21, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність згідно зі ст. 53 КУПАП, та накладено адміністративне стягнення у сумі 170 грн. На підтвердження вини ОСОБА_1 державним інспектором вчинено фотофіксацію самого магазину з наявним облаштованим торговим залом, стелажами та товарами на них. Таким чином, враховуючи вказані пояснення, просять у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки процесуальних та правових порушень при проведенні перевірки за дотриманням вимог земельного законодавства державним інспектором не допущено, факт порушення земельного законодавства засвідчений відповідними процесуальними документами.

24 лютого 2021 року на адресу суду через канцелярію позивачем надано відповідь на відзив, у відповідності до якого він зазначив, що, як на доказ факту облаштування ним магазину, відповідач покликається на акт обстеження земельної ділянки та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства. Однак, це документи, які власне були складені представником відповідача (інспектором) під час перевірки. Таким чином, ці документи самі по собі не можуть бути доказом обставин, викладених у них. В цих документах жодним чином не вказано, на підставі яких доказів чи яких обставин, інспектор прийшов до висновку про те, що ним облаштовано магазин, та чим підтверджуються обставини, викладені в актах. Як на доказ облаштування магазину, відповідач у відзиві покликається на фотографії «магазину». В першу чергу слід зазначити, що фотографії зроблені в належній йому прибудові (яка зазначена в тех.паспорті під літ. А1), яка має площу 57,7м2 (або 0,00577га), не являється житловим приміщенням, а використовується ним для зберігання там особистих речей. Щоб речі не були скидані в одну купу, він поробив у приміщенні стелажі, на яких і розміщені речі. Однак, наявність стелажів із різного роду інвентарем не свідчить про облаштування магазину. Адже інспектор чомусь сфотографувала тільки те, що було їй вигідно, а іншу частину приміщення (прибудови, зазначеної літ. А1 в тех.паспорті) з іншими речами, не фотографувала. Тому надає суду фотографії, щоб у суду була повна інформація з приводу того, що ще знаходиться у так званому «магазині».

Зазначає, що він дійсно займався підприємницькою діяльністю в період з 2003 року по 2012 рік, а саме: роздрібною торгівлею з лотків та на ринках, що підтверджується Інформацією з ЄДРЮОтаФОП. Після припинення підприємницької діяльності ряд товарів залишилось нереалізованими, тож він майно забрав до себе додому, де і зберігає по даний час. А так як його дружина дуже любить рослини та займається ландшафтним оформленням земельних ділянок на замовлення людей, то вона час від часу ці речі використовує. Тому він не бачить абсолютно жодних протиправних дій в тому, що він у своєму підсобному приміщенні (господарській будівлі) зберігає господарські речі, для того він і споруджував прибудову, щоб не захаращувати житлові кімнати різного роду господарськими речами.

Саме по собі поняття «магазину» включає у себе те, що приміщення повинно бути із вільним доступом до нього будь-кому, встановлено графік роботи, на товарах повинні бути встановлені цінники, в магазині має бути продавець, наявний кутка покупця і ряд інших ознак того, що це магазин. Цього всього не існує, оскільки він з 2012 року припинив підприємницьку діяльність, тому при всьому бажанні облаштувати магазин не може цього зробити, і не має такої потреби.

Однак, ні в актах, ні в оскаржуваній постанові, ні в наданих відповідачем фотографіях не міститься жодної інформації про наявність хоча б однієї обов`язкової кваліфікуючої ознаки, на підставі якої можна «поза всяким сумнівом» прийти до висновку, про те, що в належній йому на праві власності прибудові ним облаштовано «магазин». Також йому є незрозумілим, яким чином відповідачем визначено площу земельної ділянки, яка нібито ним використовується не за цільовим приміщенням. Адже площа прибудови 57,7 м2, а згідно оскаржуваної постанови площа визначена 0,007 га. Таким чином вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову без будь-яких на те об`єктивних підстав, а відповідно оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Представник позивача адвокат Ясінець В.П. у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні до тексту позовної заяви та відповіді на відзив, додатково зазначив, що згідно з технічним паспортом приміщення, про яке йде мова, є прибудовою, а тому нема підстав для зміни цільового призначення земельної ділянки. У приміщенні зберігаються особисті господарські речі його сім"ї, дружини та дочки, які займаються ландшафтним дизайном та декорацією автомобілів на весільні церемонії. Крім того, різниця в площах 0,00577 га під прибудовою та 0,007 га земельної ділянки, яка використовується не за цільовим призначенням є суттєвою. Вважає, що працівник управління не мала права заходити на приватну територію позивача, а її припис не можливо виконати, він не містить вказівок, в який спосіб його виконати, що саме слід зробити. Враховуючи все наведене ним, просив позов задоволити.

Представник відповідача Бахур Н.В. в судовому засідання надала пояснення, аналогічні до змісту відзиву, та просила у задоволенні позову відмовити повністю, додатково врахувавши, що сам позивач та його представник не заперечують, що цільове призначення земельної ділнки ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку є відмінною від земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування об"єктів комерції. Те, що це приміщення є прибудовою, не спростовує той факт, що у ньому здійснюється торгівля. При цьому позивач не спростував, що він є власником приміщення та що саме він облаштував магазин та здійснює торгівлю. Не заперечував він цей факт і під час перевірки. Перевірка проводилася саме щодо використання земельної ділянки, а тому особливості та порядок здійснення підприємницької діяльності інспектора не цікавило, зокрема і щодо відсутності кутка споживача, графіка роботи, реєстрації позивача суб"єктом підприємницької діяльності. Інспектором фіксувався сам факт існування такого приміщення, а не факт реалізації товару. Сам представник не заперечує, що у приміщенні наявні стелажі, товар, є вивіска. Щодо фотознімків, наданих позивачем та його представником, то дані фотознімки зроблені уже після перевірки, приміщення знаходиться у володінні та користуванні позивача, а тому він мав змогу змінити його стан на власний розсуд в будь-який час. Просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа - державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Угриновська Н.П. в судовому засіданні надала пояснення, в яких зазначила, що саме нею здійснювалася вказана перевірка. Перш, ніж іти на перевірку, вона з відкритих джерел вибирає інформацію про земельну ділянку. Так само і перед цією перевіркою, вона отримала відповідну інформацію і про земельну ділянку позивача з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Прийшовши на місце, нею було встановлено, що дана земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 розташована біля центральної дороги, як їхати на Новицьку ОТГ. На цій земельні ділянці розташований житловий будинок з прибудовами. Є окремий вхід до житлової забудови, а окремо облаштовано вхід до прибудови, одразу з дороги. При цьому відмічає, що до вказаного входу прибудови вільний доступ, двері не зачинені на замок. Вона відчинила двері, спрацював дзвінок над дверима, який реагує на відкриття дверей і сповіщає про прихід. До неї відразу з бічних дверей вийшла жіночка, яка привіталася, запитала, що її цікавить, та запропонувала оглянути наявний товар. Вона представлася, що вона є інспектором, і жінка відразу покликала ОСОБА_1 . Вони представилися один одному, вона у встановленому порядку повідомила про перевірку. ОСОБА_1 ствердив, що у нього є всі документи, і хоча у нього і була папка з документами, однак показати та надати їй будь-який з них він категорично відмовився. Натомість поводився агресивно, в її сторону виражався в грубій формі, не надав можливості навіть присісти, щоб скласти відповідні акти. Тому вона була змушена скласти акт на колінах, який вголос зачитала ОСОБА_1 . Більше жодного документу, в тому числі і протоколу, вона не змогла скласти на місці, оскільки ОСОБА_1 її вигнав. У зв`язку з цим вона неодноразово письмовим повідомленням викликала ОСОБА_1 , щоб він з"явився з підтверджуючими документами, однак, він так і з`явився на її виклики, причини неявки не повідомив, тому вона була змушена скласти протокол про адміністративне правопорушення. Після чого здійснювала його виклик ще раз, який він також проігнорував, і у його відсутності, за результатами перевірки винесла постанову про накладення адміністративного стягнення. Зазначила, що площу земельної ділянки, яка використовується не за цільовим призначенням, вона визначила на око, так як ОСОБА_1 вигнав її і не надав можливості здійснити детальні обміри. Але, враховуючи багаторічний досвід, пройшовши кроками вздовж території, вона визначила площу цієї ділянки. Так як площа прибудови складає трохи менше, ніж вказана нею, то значить її обміри відповідають дійсності. Шкоду вона розрахувала у відповідності до Методики визначення шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки, нецільове використання та зняття родючого шару ґрунту, затвердженої постановою КМУ від 25.07.2011 №963. Всі складені нею документи відправляла рекомендованими листами позивачу. Окрім того, вказала, що нею було здійснено фотофіксацію прибудови, і з вказаних знімків вбачається, на дана прибудова має окремий захід, товари викладені навіть на подвір`ї, наявна вивіска «Декоративні рослини: ландшафтний дизайн, вазони, грунт, насіння». Припис можливо виконати, або шляхом використання прибудови для власних потреб, або змінити цільове призначення частини земельної ділянки у встановленому законом порядку і привести її у відповідність до мети використання. Здійснюючи перевірку, вона має право обстежувати та заходити у приміщення з вільним доступом. Крім того, житловий будинок огороджений і має зовсім інший вхід на територію, а до прибудови вільний вхід та доступ. З наявності стелажів, товару на них, їх стану, наявності вивіски, зовнішнього та внутрішнього вигляду приміщення, присутності жінки, яка продає, - всі ці дані в сукупності були достатнім, щоб встановити, що це приміщення використовується для магазину. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 05.02.2021 відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін та призначено судове засідання на 22.02.202 о 11.00 год і запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

17 лютого 2021 року через канцелярію суду від представника відповідача Гаврищук Н. надійшов відзив на позов з обгрунтуванням своїх заперечень, в якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві вказала суду, що викладені в позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.23-26).

17 лютого 2021 року через канцелярію суду від державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Угриновської Н.П. надійшло клопотання про залучення її до участі у справі у якості третьої особи (а.с.45-46).

24 лютого 2021 року через канцелярію суду від позивача надійшов відповідь на відзив з обгрунтуванням своїх заперечень з приводу відзиву (а.с.99-101).

Ухвалою суду від 05.04.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Угриновської Надії Петрівни (а.с.119-120).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного правопорушення від 28.01.2021 №618/0/92-20-ДК/0021По/08/01/-21, складеної державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Угриновською Н.П., ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, а саме, що частина земельної ділянки площею 0,007га із загальної площі земельної ділянки площею 0,10га (к.н. :44:003:0003), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , використовується ОСОБА_1 не за цільовим призначенням, а саме шляхом облаштування магазину, та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с. 7).

У відповідності до рішення Калуського міськрайонного суду від 06.04.2010р. по справі № 2-512/10р. ОСОБА_1 належить на праві власності домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається з реконструйованого житлового будинку, гаражу, огорожі, криниці (а.с.8).

Право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстроване 06.05.2010, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №26054474 (а.с.9).

З копії технічного паспорту видно, що домоволодіння по АДРЕСА_1 складається зі житлового будинку, позначеного літ. А, прибудови, позначеної літ. А1, житлового будинку, позначеного літ. Г, гаража, позначеного літ. Г1, огорожі під №1 і №2 та криниці під №3 (а.с.10-16).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 04.10.2013 ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :44:003:0003, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га (а.с.17).

Між сторонами виник спір з приводу правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за нецільове використання земельною ділянкою.

Оцінка суду:

Дослідивши докази, які надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч.1 ст.6 КАС України).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Пунктом ґ) частини 1 статті 211 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 53 КУпАП використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом проведення перевірок, тощо.

Статтею 152 ЗК України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Аналогічні повноваження закріплені у ст.ст. 5, 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»та ст. 19 Закону України «Про охорону земель».

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються зокрема шляхом проведення перевірок.

Положеннями ст. 10 вищезазначеного закону визначено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, зокрема прямо передбачені права стосовно обстеження земельних ділянок, складання матеріалів перевірки (приписи, акти тощо) та передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Реалізація вищевикладених прав та обов`язків законодавчо закріплена за Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, що підтверджується Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», зокрема, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Вищезазначене свідчить, що забезпечення та реалізація держаного контролю, зокрема, шляхом проведення перевірок, є прямим обов`язком Держгеокадастру, визначений законодавством.

Так, заходи державного контролю, а саме об`єкту - земельної ділянки приватної власності з регіональною особливістю площею 0,100 га (кадастровий номер :44:003:003), що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , здійснювалися на підставі наказу Головного управління «Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» від 27.11.2020 року № 618-ДК, який видано відповідно до вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та Положення про Головне управління, з метою виконання п. 1.5 Плану роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління на IV квартал 2020 року (а.с. 27).

У відповідності до акта обстеження земельної ділянки від 04.12.2020 № 618/0/92-20-ДК/510/АП/09/01/-20, складеного державним інспектором Угриновською Н.П. у присутності ОСОБА_1 , з відображенням план-схеми земельної ділянки, а також акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об"єкту - земельної ділянки № 618/0/92-20-ДК/510/АП/09/01/-20 від 04.12.2020 та планс-хеми земельної ділянки, встановлено, що частина вищевказаної земельної ділянки, площею 0,0070 га, використовується громадянином ОСОБА_1 не за цільовим призначенням, а саме: шляхом облаштування магазину, що є порушенням п. «а» ст. 91 Земельного Кодексу України (надалі - ЗКУ), за яке передбачено відповідальність згідно п. «г» ч. 1 ст. 211 ЗКУ, ст. 53 КУпАП (а.с.32, 33).

Факт належного повідомлення позивача про складення відповідних документів, в тому числі протоколу та постанови, підтверджений копіями фіскальних чеків, які містяться в матеріалах справи (а.с. 33 зворот, 34, 35, 36, 37, 38, 39 зворот).

За результатами вказаної перевірки інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення № 618/0/92-20-ДК/379П/07/01-20 від 28.12.2020, в якому містилось повідомлення щодо дати та часу розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с.36) та 28.12.2020 винесено припис з вказівкою в 30-денний термін усунути порушення чинного земельного законодавства (а.с.37).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного правопорушення від 28.01.2021 №618/2/92-20-ДК/0021По/08/01/-21, складеної державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Іван-Франківській області Угриновською Н.П., яку оскаржує позивач, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. У вищезазначеній постанові вказано, що виявлено порушення земельного законодавства, що полягає в нецільовому використанні ОСОБА_1 частини земельної ділянки із загальної площі 0,0070 га з кадастровим номером :44:003:003), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: шяхом облаштування магазину (а.с.38 зворот, 39).

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Згідно з п. 1 розділу II Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 року № 6, у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.

За правилами п. 10, 12, 14 розділу IIІ Інструкції відповідно до вимог статті 283 КУпАП постанова має містити: назву постанови (відповідно до вимог статті 284 КУпАП); повну назву посади державного інспектора, який виніс постанову, його прізвище, ім`я та по батькові); дату розгляду справи та номер постанови; відомості про особу, щодо якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження, місце проживання/реєстрації та роботи або навчання, посада (для посадових осіб), ідентифікаційний номер фізичної особи (за наявності)); опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок та строк її відшкодування; рішення по справі; порядок виконання постанови; порядок і строк оскарження постанови; порядок набрання чинності постановою; строк пред`явлення постанови до виконання.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується державним інспектором, який розглянув справу.

Копія постанови протягом трьох днів вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (потерпілому - на його прохання), під підпис, а в разі, якщо копія постанови надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі (зазначаються реквізити поштової квитанції про відправлення, прізвище і посада особи, яка її відправила). У разі надсилання копії постанови особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (потерпілому - на його прохання), копія постанови завіряється в установленому порядку.

При цьому, Додатком 3 до Інструкції затверджено бланк постанови про адміністративне правопорушення, який заповнюється державними інспекторами державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель при виявленні правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що постанова про адміністративне правопорушення від 28.01.2021 №618/2/92-20-ДК/0021По/08/01/-21наведеним вище вимогам КУпАП та Інструкції відповідає.

Водночас відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 19 ЗКУ землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з частиною першою статті 20 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму.

Так, земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення.

Класифікацію видів цільового призначення земель (надалі - КВЦПЗ) затверджено наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548.

КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Відповідно до закріпленого принципу раціонального використання та охорони земель землі (частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування з визначеними щодо неї правами) житлової та громадської забудови підлягають використанню виключно відповідно до видів їх використання, які відповідають їх цільовому призначенню.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.

Згідно з цією класифікацією вирізняють, зокрема, такі види цільового призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ: 02.01), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ: 03.07).

У відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 04.10.2013 ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка, яка розташована АДРЕСА_1 , кадастровий номер :44:003:0003, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га (а.с.17). Що не заперечується сторонами.

Твердження позивача про відсутність на його земельній ділянці такого нерухомого об`єкта як магазин спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, актом обстеження земельної ділянки від 04.12.2020 №618/0/92-20-ДК/706/АО/10/01/-20, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 04.12.2020 № 618/0/92-20-ДК/510/АП/09/01/-20, де на план-схемах чітко відображено частину земельної ділянки, котра використовується ОСОБА_1 для облаштування магазину. Окрім того, в ході проведення перевірки державним інспектором було здійснено фотофіксацію самого магазину, з наявним облаштованим торговим залом, стелажами та товарами на них (а.с. 44, 44 зворот, 80, 81 зворот), фото з карти з інтернет ресурсу google.com/maps/place (а.с. 41 зворот-43 зворот, 78-80), які досліджено в судовому засіданні. З приводу зовнішнього вигляду приміщення у представника позивача жодних зауважень нема, він підтвердив, що на фото дійсно зображено приміщення позивача. З фото також встановлена наявність вивіски "Декоративні рослини, ландшафтний дизайн, вазони, грунт, насіння", частина товару знаходиться під приміщенням зі сторони дороги, а всередині є стелажі та товар, поскладаний на них. В сукупності, з досліджених знімків інспектора та з фото з google.com/maps/place вбачається наявність магазину за вказаною адресою з окремим вільним доступом до прибудови, розкладкою товару, зокрема, і на подвір`ї, вивіскою.

Щодо фотознімків, наданих позивачем та його представником, то дані фотознімки зроблені уже після перевірки, на них зображена лише внутрішня частина приміщення, що знаходиться у володінні та користуванні позивача, який може змінити його стан на власний розсуд в будь-який час, на підставі чого ці фотознімки не можуть бути належним доказом у даній справі.

Вісутність даних про ОСОБА_1 як суб"єкта підприємницької діяльності, відсутність графіку роботи, кутка споживача, тощо, - це уже інші порушення чинного законодавства, які не входять у предмет перевірки, за наслідками якої винесена оскаржувана постанова, а їх недотримання не спростовують факту існування магазину, а, як наслідок, нецільового використання земельної ділянки під ним ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", так як земля для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ: 02.01) не передбачає використання її для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ: 03.07), оскільки вони належать до різних видів цільового призначення житлової та громадської забудови.

Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не мав права використовувати належну йому земельну ділянку по АДРЕСА_1 для облаштування магазину без зміни її цільового призначення у встановленому законом порядку.

При цьому, суд вважає зазначити, що наявність технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок та невідображення в ньому об"єктів комерції не звільняє власника будинку від дотримання вимог земельного законодавства при фактичному використанні земельної ділянки приватної форми власності, зокрема, щодо вимог її цільового призначення.

Доказами в адміністративному судочинстві, як визначено у статті 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Таким чином, керуючись нормами національного законодавства, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, а постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Угриновської Н.П. від 28.01.2021 №618/0/92-20-ДК/0021По/08/01/-21, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. за ст. 53 КпАП України - залишити без змін.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, на підставі ст.139 КАС України судові витрати позивача у справі залишаються на його рахунку.

На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 53, 139, 258, 268, 280, 289 КУпАП, керуючись статтями ст.ст. 139, 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

В задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Угриновська Надія Петрівна про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено на 27 квітня 2021 року.

Суддя: