Справа № 300/92/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3391/15 819/3391/15300/92/21

28 квітня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Генерального штабу Збройних Сил України, начальника Кадрового центру Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Кадрового центру Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до начальника Генерального штабу Збройних Сил України (далі відповідач 1), начальника Кадрового центру Збройних Сил України (далі відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність начальника Генерального штабу Збройних Сил України в ненаданні відповіді на звернення ОСОБА_1 від 30.11.2020 року;

визнати протиправними дії начальника Кадрового центру Збройних Сил України щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 30.11.2020 року;

зобов`язати начальника Генерального штабу Збройних Сил України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 30.11.2020 року по суті.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою до начальника Генерального штабу Збройних Сил України про призначення службового розслідування за фактом підготовки, подання до Офісу Президента України відповідних документів на присвоєння начальнику управління Генерального штабу Збройних Сил України полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання "Заслужений юрист України". Необхідність проведення службового розслідування позивач мотивує тим, що відповідно до ч.9 ст.56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя до звільнення з посади або припинення його повноважень не може бути нагороджений державними нагородами, а також будь-якими іншими нагородами, відзнаками, грамотами. Однак відповідь ОСОБА_1 отримав не від начальника Генерального штабу Збройних Сил України, який має право ініціювати проведення службового розслідування щодо підлеглих йому військовослужбовців в силу наказу Міністерства оборони України від 15.03.2004 року №82.

На думку позивача, не в компетенції начальника Кадрового центру Збройних Сил України вирішувати поставлене питання, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до розпорядження Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року №01-12.01/01/21 матеріали адміністративної справи №300/92/21 передано на розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду 08.02.2021 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Мандзію О.П.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, начальником Генерального штабу Збройних Сил України 26.03.2021 року та начальником Кадрового центру Збройних Сил України 30.03.2021 року подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідачі послались на те, що після надходження скарги позивача від 30.11.2020 року на адресу Генерального штабу Збройних Сил України, начальник Генерального штабу Збройних Сил України своїм рішенням, визначив належність скарги до компетенції Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, у підпорядкуванні якого перебуває Кадровий центр Збройних Сил України, та доручив опрацювати порушене питання встановленим порядком і надати відповідь заявнику у визначений законодавством термін. З відповіді відповідача 2 від 21.12.2020 року №321/кц/126ВикЗВГ видно, що підстав для призначення службового розслідування немає, а тому доводи позивача є надуманими. Звернули увагу, що позивач у скарзі та позовній заяві посилається на нормативно-правовий акт, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за №1503/31371. Просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року залучено Генеральний штаб Збройних Сил України та Кадровий центр Збройних Сил України як співвідповідачів до участі в справі.

Генеральний штаб Збройних Сил України та Кадровий центр Збройних Сил України підтримали позицію викладену у відзиві начальника Генерального штабу Збройних Сил України та у відзиві начальника Кадрового центру Збройних Сил України відповідно, просили відмовити з задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 30.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Генерального штабу Збройних Сил України із скаргою про призначення службового розслідування за фактом підготовки, подання до Офісу Президента України відповідних документів на присвоєння начальнику управління Генерального штабу Збройних Сил України полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання "Заслужений юрист України". Необхідність проведення службового розслідування позивач мотивував тим, що відповідно до ч.9 ст.56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя до звільнення з посади або припинення його повноважень не може бути нагороджений державними нагородами, а також будь-якими іншими нагородами, відзнаками, грамотами.

Відповідно до доручення начальника Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України №Д-9300 від 07.12.2020 року начальник Генерального штабу Збройних Сил України доручив полковнику Андріюку О.В. опрацювати порушене питання відповідно до вимог чинного законодавства та за результатами розгляду надати відповідь заявнику встановленим порядком у визначений законодавством термін.

Згідно з дорученням начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України №Д-582 від 10.12.2020 року опрацювати порушене питання встановленим порядком відповідно до вимог чинного законодавства та надати відповідь заявнику встановленим порядком у визначений законодавством термін доручено полковнику Вороніну Й.О.

У Кадровому центрі Збройних Сил України за дорученням розглянуто скаргу від 30.11.2020 року стосовно призначення службового розслідування за фактом подання до Офісу Президента України відповідних документів на присвоєння полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання "Заслужений юрист України" та надано відповідь від 21.12.2020 року №321/кц/126ВикЗВГ, підписану начальником Кадрового центру Збройних Сил України Вороніним Й.О.

Дана відповідь отримана ОСОБА_1 , що ним не заперечуються, проте, на думку позивача, його скарга розглянута не уповноваженою особою начальником Кадрового центру Збройних Сил України, а не начальником Генерального штабу Збройних Сил України, до якого було адресована дана скарга.

В силу приписів ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, бездіяльності відповідачів на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року № 393/96 (далі Закон №393/96) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №393/96 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Положеннями ст.3 Закону №393/96 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч.1 ст.7 Закону №393/96).

Відповідно до ч.1, 3 ст.15 Закону №393/96 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Таким чином, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (ст.16 Закону № 393/96-ВР).

Водночас, відповідно до Закону України "Про звернення громадян", Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року №348, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та з метою організації роботи зі зверненнями громадян, їх прийому в системі Міністерства оборони України, наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 року №735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 року за №94/29962, затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (далі Інструкція №735).

У п.6 розд.І Інструкції №735 визначено, що усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону.

Згідно з п.2 розд.2 Інструкції №735 письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів військового управління або їх заступниками відповідно до їх повноважень.

Відповідно до п.5 розд.2 Інструкції відповідь за результатами розгляду звернень в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, військовою частиною, які отримали ці звернення і до компетенції яких входить вирішення порушених у зверненнях питань, за підписом керівника, командира або осіб, які виконують його обов`язки згідно з письмовим наказом.

Як видно з матеріалів справи, 30.11.2020 року позивач звернувся до начальника Генерального штабу Збройних Сил України із скаргою про призначення службового розслідування за фактом підготовки, подання до Офісу Президента України відповідних документів на присвоєння начальнику управління Генерального штабу Збройних Сил України полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання "Заслужений юрист України".

Начальник Генерального штабу Збройних Сил України своїм рішенням, визначив належність скарги до компетенції Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, у підпорядкуванні якого перебуває Кадровий центр Збройних Сил України, та доручив опрацювати порушене питання встановленим порядком і надати відповідь заявнику у визначений законодавством термін

У Кадровому центрі Збройних Сил України за дорученням розглянуто скаргу від 30.11.2020 року стосовно призначення службового розслідування за фактом подання до Офісу Президента України відповідних документів на присвоєння полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання "Заслужений юрист України" та надано відповідь від 21.12.2020 року №321/кц/126ВикЗВГ, підписану начальником Кадрового центру Збройних Сил України Вороніним Й.О.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV, відповідно до ст.84 якого прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до п.1 та 2 розд.ІІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за №1503/31371, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Міністр оборони України, Головнокомандувач Збройних Сил України, начальник Генерального штабу Збройних Сил України, командувачі видів (сил), окремих родів військ Збройних Сил України, інших органів військового управління можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення (призначення) підпорядкованим посадовим (службовим) особам.

Отже, порушене позивачем у скарзі на ім`я начальника Генерального штабу Збройних Сил України питання призначення службового розслідування може бути дорученим підпорядкованим посадовим (службовим) особам.

Посилання ж позивача на наказ Міністерства оборони України від 15.03.2004 року №82 є безпідставним, оскільки такий нормативно-правовий акт втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за №1503/31371.

У взаємозв`язку з наведеним, суд відзначає, що у спірних правовідносинах має місце визначення начальником Генерального штабу Збройних Сил України відповідного органу військового управління та призначення конкретного виконавця, за дорученням якого у Кадровому центрі Збройних Сил України і було розглянуто скаргу та надано відповідь від 21.12.2020 року.

Таким чином суд констатує розгляд скарги позивача від 30.11.2020 року уповноваженою особою, начальником Кадрового центру Збройних Сил України Вороніним Й.О., шляхом надання відповіді від 21.12.2020 року №321/кц/126ВикЗВГ.

За сукупністю встановлених обставин, суд не вбачає протиправної бездіяльності та протиправних дій ні з боку Генерального штабу Збройних Сил України, ні Кадрового центру Збройних Сил України, ні їх посадових осіб щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 30.11.2020 року та визнає оскаржувані дії такими, що відповідають вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст.2 КАС України, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно, відсутні правові підстави для зобов`язання начальника Генерального штабу Збройних Сил України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 30.11.2020 року по суті, оскільки такі вимоги є похідними від першої.

В силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За наслідками судового розгляду, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, надали суду достатні доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника Генерального штабу Збройних Сил України, начальника Кадрового центру Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Кадрового центру Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: начальник Генерального штабу Збройних Сил України (місцезнаходження: пр-т Повітрофлотський, 6, м.Київ 168, 03168);

начальник Кадрового центру Збройних Сил України (місцезнаходження: пр-кт Повітрофлотський, 6, м.Київ 168, 03168);

Генеральний штаб Збройних Сил України (місцезнаходження: пр-т Повітрофлотський, 6, м.Київ 168, 03168, );

Кадровий центр Збройних Сил України (місцезнаходження: пр-кт Повітрофлотський, 6, м.Київ 168, 03168, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.