Справа № 456/125/19
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/125/19
Провадження № 2-а/456/5/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просить скасувати постанову № 139/7/18-ф/пз від 26.09.2018, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Фаренюком Я.В., та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Родіков Т.В. покликався на те, що позивач ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 . 03.01.2019 його представником отримано повний текст постанови № 139/7/18-ф/пз від 26.09.2018 по справі про адміністративне правопорушення, яку вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки при її розгляді порушено норми матеріального та процесуального права. Так, позивач не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, про що ним неодноразово було наголошено при розгляді даної справи; на адресу позивача не скеровано жодного протоколу в справі про адміністративне правопорушення; департамент ДАБІ незаконно зібрав докази у справі, зокрема, без жодного уповноваження залучив до участі в перевірці ОСОБА_2 , а також долучив усі без винятку матеріали розгляду скарги ОСОБА_3 , за якою в лютому 2018 року проводився огляд вказаної прибудови та наданих документів, здійснювалась фото фіксація, у зв`язку з чим слід визнати зазначені докази, що отримані з порушенням закону, а отже, недопустимими; департаментом ДАБІ порушено вимоги статті 276 КУПАП, за якою справу не розглянуто протягом 15 днів з часу одержання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, зазначене у постанові спростовується тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 12.10.2004 квартира позивача складається з однієї кухні та двох житлових кімнат, площею 55,97 кв.м. Добудова, яку відповідач вважає незаконно збудованою, насправді була на момент купівлі квартири, що стверджує технічний паспорт на квартиру, складений 29.11.2004, яким не передбачено жодного вікна у суміжному приміщені ОСОБА_4 . Газова труба ж давно проходила через коридор, який позивач купив у 2004 році разом з квартирою. Додатково наведені у постанові доводи спростовуються також наявністю нового технічного паспорта від 01.06.2018, виготовленого у зв`язку з відмовою від пічного опалення. Згаданий документ та додаток до нього засвідчує відсутність приміщень, побудованих самочинно, загальна площа квартира не збільшилась за рахунок добудови, а залишилася в межах 56 кв.м. В оскаржуваній постанові відповідач покликається на здійснення позивачем реконструкції квартири АДРЕСА_1 з прибудовою тамбуру розміром 1,34 м на 1,14 м, проте належних та допустимих доказів, що виконані будівельні роботи є реконструкцією приміщення, не надає.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив позовні вимоги, обґрунтовуючи тим, що на підставі заяви ОСОБА_4 у строк з 24.05.2018 до 06.06.2018 проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 , за результатами якої встановлено, що замовник будівництва ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності міста Стрия та не передана в користування чи приватну власність, у житловому будинку АДРЕСА_2 здійснює реконструкцію квартири АДРЕСА_3 , яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2004 з прибудовою тамбуру розміром 1,34 м х 1,14 м без затвердженої проектної документації та права на виконання будівельних робіт.

За результатами перевірки та виявлених правопорушень складено: акт за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 327/18-пз; протоколи про адміністративне правопорушення від 05.06.2018 № 327/18-пз, № 327/18-пз-1; видано припис від 05.06.2018 № 327/18-пз про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, який оскаржено позивачем. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2019, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, ГІБН Департаменту ДАБІ у Львівській області Гайванович Н.О. про визнання протиправним та скасування припису відмовлено повністю. А тому припис Департаменту ДАБІ у Львівській області від 05.06.2018 № 327/18-пз про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданий ОСОБА_1 , є чинним.

Головним інспектором будівельного нагляду Бардином І.І. в строк з 26.07.2018 до 09.08.2018 проведено позапланову перевірку виконання вимог припису від 05.06.2018 №327/18-пз про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 , за результатами якої встановлено, що вимоги згаданого припису, а саме: усунення порушень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13.04.2011 № 466, не виконано, що є порушенням ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. Відповідно складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.08.2018 № 7/561, протокол про адміністративне правопорушення від 08.08.2018 №7/561, здійснено фото фіксацію, видано припис від 08.08.2018 № 7/561 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов`язано ОСОБА_1 протягом місяця з дня його отримання усунути виявлені при перевірці об`єкту будівництва «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 » порушення.

26.09.2018 ГІБН ОСОБА_5 винесено постанову про адміністративне правопорушення № 139/7/18-ф/пз щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, а саме: невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Із врахуванням вищезазначеного Державна архітектурно-будівельна інспекція України діяла лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а позивач хоче уникнути передбаченої вимогами чинного законодавства відповідальності та проводити незаконне самочинне будівництво, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 11 січня 2019 року головуючим у справі визначено суддю Гулу Л.В. /Т.1 а.с. 36/

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків /Т.1 а.с. 37/.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення повернуто позивачу /Т. 1 а.с. 62/.

На зазначене судове рішення позивачем подано апеляційну скаргу /Т.1 а.с. 65-88/.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2019 ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2019 про повернення позовної заяви скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду /Т.1 а.с. 125-127/.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.06.2019 справу передано судді ОСОБА_6 /Т.1 а.с. 134/

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.06.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /Т.1 а.с. 137/.

04.09.2019 протокольною ухвалою проведено заміну відповідача Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України /Т.1 а.с. 159/.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2019 закрито підготовче провадження у даній справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.12.2019 /Т. 1 а.с. 177/.

Ухвалою від 13.01.2020 справу розглядом відкладено на 07.02.2020 /Т. 1 а.с. 208/.

Судове засідання 07.02.2020 не відбулося у зв`язку з хворобою головуючої судді.

Ухвалами від 03.04.2020, 26.05.2020, 19.06.2020, 14.07.2020, 04.08.2020, 06.10.2020, 29.10.2020 за клопотанням представника позивача справу розглядом відкладено /Т.2 а.с. 3, 20, 29, 36, 53, 62, 74/.

Судове засідання 23.11.2020 не відбулося у зв`язку хворобою головуючої судді /Т.2 а.с. 75/.

Ухвалою від 18.12.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача адвоката Родікова Т.В. про зупинення провадження. Справу розглядом відкладено на 13.01.2021. Визнано явку позивача в судове засідання обов`язковою /Т.2 а.с. 79-81/.

Ухвалами від 13.01.2021, 04.02.2021, 01.03.2021, 02.04.2021 справу розглядом відкладено за клопотанням представника позивача /Т. 2 а.с. 93, 101, 110, 123/.

Розгляд справи по суті відбувся 26.04.2021 за відсутності сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Родіков Т.В., будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Представник відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов заперечив з підстав, наведених у поданому відзиві.

Представник позивача адвокат Родіков Т.В. подав через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи, яку мотивує посиленням карантину, а відтак з цих підстав просить розгляд справи відкласти.

Оскільки розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями представника позивача адвоката Родіков Т.В., суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та його представника, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження,зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду в справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Родіков Т.В. були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить письмова заява адвоката Родікова Т.В. від 26.04.2021 про чергове відкладення розгляду справи (02.04.2021 представником позивача особисто подано до канцелярії суду в день проведення судового засідання заяву про його відкладення у зв`язку з карантином). Суд визнає неповажними причини, які представник позивача наводить як підставу для відкладення судового засідання, та звертає увагу, що окрім доводів, викладених у заяві, такі не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Жодних підстав, які б перешкоджали позивачу та/або його представнику взяти участь у розгляді справи 26.04.2021, не наведено.

Крім того, суд звертає увагу, що утримання від участі в судових засіданнях під час карантину було рекомендовано і не мало обов`язкового характеру. Стрийський міськрайонний суд Львівської області не зупиняв свою роботу, судові засідання відбувались та відбуваються за визначеними датами та часом призначення, про що свідчить і особиста участь іншої сторони у спорі. Судом було враховано ситуацію, пов`язану із встановленими обмеженнями, у зв`язку з чим судові засідання неодноразово відкладалися.

Суд вважає за необхідне звернути увагу адвоката Родікова Т.В., що адміністративний позов ОСОБА_1 було неодноразово призначено до розгляду, однак, зважаючи на карантинні заходи, запроваджені в державі, численні клопотання представника позивача, скерування справи до апеляційної інстанції, суд неодноразово відкладав розгляд справи. Однак, у черговий раз подаючи заяву про відкладення розгляду справи 26.04.2021, адвокат Родіков Т.В., будучи завчасно особисто присутнім у приміщенні Стрийського міськрайоного суду Львівської області 02.04.2021, навів підстави, які суд визнає неповажними, вважає процесуальну поведінку позивача та його представника зловживанням процесуальними правами з метою затягування розгляду справи по суті.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так і самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а також участь у його розгляді («Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу в судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року в справі № 361/8331/18.

З огляду на такі обставини суд ухвалив розглянути справу без участі позивача та його представника, дослідивши їх доводи зі змісту поданих заяв по суті спору.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12.10.2004 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від імені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кухні та двох житлових кімнат площею 28,04 кв.м. Загальна площа квартири 55,97 кв.м /Т. 1 а.с. 7-8/.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5633093 від 30.11.2004 ОСОБА_1 на підставі договору-купівлі продажу від 12.10.2004 зареєстрував за собою право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 /Т.1 а.с. 9/.

Згідно з технічним паспортом від 29.11.2004 на квартиру АДРЕСА_1 вказаний об`єкт нерухомості має наступні характеристики: одна кухня та дві житлові кімнати площею 28,04 кв.м. Загальна площа квартири 55,97 кв.м /Т.1 а.с. 13-14/.

При цьому згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн про реєстрацію права власності 15.06.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області проведено державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , з описом: 1- кухня, 2- житлові кімнати, загальна площе 56,00 кв.м, житлова 28,6 кв.м /Т.1 а.с. 10/.

Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 235 від 26.08.2004 «Про надання дозволу на будівництво, добудову, реконструкцію житлових будинків, господарських споруд, виготовлення будівельних паспортів на побудовані будівлі громадянам міста» виконком міської ради вирішив надати дозвіл на виготовлення будівельних паспортів на добудований коридор розміром 5.60-2.03 м до квартири АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 /Т.1 а.с. 31/.

Згідно з технічним паспортом від 01.06.2018 на квартиру АДРЕСА_1 вказаний об`єкт нерухомості станом на 01.06.2018 має наступні характеристики: одна кухня та дві житлові кімнати; житловою площею 28,6 кв.м; загальною площею 56,0 кв.м. Загальна площа збільшилась на 0,03 кв.м, а житлова на 0,56 кв.м за рахунок заокруглення та знесення опалювальних печей /Т.1 а.с. 15-19/.

З наведеного слідує, що покращення об`єкта нерухомого майна, що належить позивачу, все ж відбулося.

Судом встановлено, що впродовж 2018 року вищезазначені роботи щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1 були предметом звернення до Стрийської міської ради та Департаменту ДАБІ у Львівській області /Т.1 а.с. 34/.

Постановою № 139/7/18-ф/пз від 26.09.2018 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за невиконання ним вимог припису Департаменту від 05.06.2018 № 327/18-пз про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил стосовно приведення об`єкта будівництва Реконструкція квартири АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень /Т.1 а.с. 27-29/.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням (постановою) суб`єкта владних повноважень щодо невиконання позивачем вимог припису та накладенням у зв`язку з цим на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, і при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації (п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону № 3038-VI).

За приписами ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема, будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Поряд з тим, сама процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил визначається Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (надалі Порядок № 553).

Згідно з абзацом 2 пункт 1 Порядку № 553 державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно з п. 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Так, відповідно до пункту 6 Порядку № 553 плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Періодичність проведення планових перевірок суб`єктів містобудування на об`єктах будівництва визначається відповідно до критерію, за яким оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності у сфері містобудування та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Планові перевірки об`єктів будівництва, замовниками яких є фізичні особи (громадяни), проводяться не частіше ніж один раз на півроку.

Строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється в присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Приписами статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначені права суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Так, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: бути поінформованим про свої права та обов`язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання).

Отже, державний архітектурно-будівельний контроль заснований на принципі безпосереднього виявлення порушення вимог містобудівного законодавства уповноваженими особами під час проведення планової або позапланової перевірки, що фіксується в акті та протоколі перевірки за результатами її проведення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі, зокрема, виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності органом державного архітектурно-будівельного контролю у двох примірниках складаються протокол, акт перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль проводиться за обов`язковою участю суб`єкта містобудування.

Обов`язок контролюючого органу щодо забезпечення участі відповідної особи під час контролюючих заходів кореспондується із правом суб`єкта містобудування бути присутнім під час перевірки, надавати пояснення з приводу виявлених порушень, докази, що їх спростовують тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз. 3 п. 14 постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з пп. 1 п. 11 Порядку № 533 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Згідно п. 13 Порядку № 553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Вказаному праву контролюючого органу кореспондує право суб`єкта містобудування бути присутнім під час здійснення перевірки, або забезпечити присутність своїх представників, в разі дотримання посадовими особами порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. В такому разі допуск до проведення перевірки є обов`язком такого суб`єкта містобудування.

Відповідно до абзацу 11 п. 7 Порядку № 553 під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

В той же час, як приписи Закону № 3038-VI, так і положення Порядку № 533, не визначають обов`язку органу державного архітектурно-будівельного контролю попередньо попередити суб`єкта містобудування про намір проведення позапланового заходу. Від суб`єкта владних повноважень відповідно до вимог законодавства, чинного на час проведення позапланової перевірки, вимагалось лише пред`явлення службового посвідчення та направлення на перевірку безпосередньо перед проведенням такої перевірки. Вказане також узгоджується і з обставинами, визначеними пунктом 7 Порядку № 553, що слугують підставами для проведення позапланової перевірки, як відповідного способу виявлення або підтвердження факту порушення суб`єктом містобудування норм чинного законодавства.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 813/3463/16.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач покликався на відсутність підстав для винесення відповідачем оскаржуваної постанови та відповідно накладення на нього адміністративного стягнення, оскільки жодних будівельних робіт (щодо реконструкції, перепланування) в належному йому на праві власності нерухомому майні (квартирі) ним не здійснювалося.

Проте такі твердження позивача суд оцінює критично з огляду на таке.

З поданих відповідачем доказів судом встановлено, що проведеною в травні-червні 2018 року Департаментом ДАБІ у Львівській області перевіркою на об`єкті позивача «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 » встановлено такі порушення:

- замовник будівництва ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності м. Стрия і не передана у користування чи приватну власність у житловому будинку АДРЕСА_2 здійснює реконструкцію квартири АДРЕСА_3 з прибудовою тамбуру розміром 1,34х1,14 м без затвердженої проектної документації та права на виконання будівельних робіт;

- станом на момент проведення перевірки виконано будівельні роботи з перебудови частини квартири (приміщення №№ 1, 2, 3, 8), а саме: влаштовано нові бетонні фундаменти, замінено цегляні стіни на газоблоки, влаштовано з нових дерев`яних конструкцій односкатний дах з підняттям його на більшу висоту - 2,95м, що спричинило загородження віконного отвору з суміжного приміщення, яке належить ОСОБА_4 ; також газова труба, по якій відбувається газопостачання нежитлових приміщень ОСОБА_4 , знаходиться в середині приміщень квартири АДРЕСА_3 , чим обмежено доступ до цієї труби, що є порушенням будівельних норм.

За результатами цієї перевірки посадова особа Департаменту ДАБІ у Львівській області видала припис № 327/18-пз від 05.06.2018 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, відповідно до якого ОСОБА_1 протягом місяця з дня отримання цього припису зобов`язаний усунути виявлені при перевірці об`єкта будівництва порушення.

Відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 у справі № 813/3164/18, що набрало законної сили на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису Департаменту ДАБІ у Львівській області від 05.06.2018 № 327/18-пз про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. У цій справі суд встановив правомірність дій суб`єкта владних повноважень при винесенні припису № 327/18-пз від 05.06.2018, оскільки позивач виконував будівельні роботи без затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт.

Відповідно до статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року в справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року в справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки правомірність припису № 327/18-пз від 05.06.2018 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил встановлена рішенням суду, що набрало законної сили, доводи ОСОБА_1 щодо його протиправності не заслуговують на увагу.

Суд звертає увагу, що саме невиконання вищезазначеного припису позивачем у встановлений Законом термін стало підставою для винесення оскаржуваної постанови та притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

В результаті проведення позапланової перевірки посадова особа відповідача встановила, що вимоги припису № 327/18-пз від 05.06.2018 не виконано, порушення будівельних норм і правил не усунуто, та зафіксувала ці обставини в акті позапланової перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення. Як заходи реагування на встановлені обставини на ОСОБА_1 постановою № 139/7/18-ф/пз від 26.09.2018 в справі про адміністративне правопорушення накладено штраф за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП в розмірі 5100 грн та видано припис № 7/561 від 08.08.2018, яким зобов`язано ОСОБА_1 в місячний строк усунути виявлені порушення.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні будівельних норм та правил доведена належними, допустимими та достатніми доказами, а вжитий відповідачем захід реагування (постанова по справі про адміністративне правопорушення) є адекватним та пропорційним до ситуації, а тому підстав для її скасування немає.

Позивач ОСОБА_1 не довів обставин, на які він покликався як на підставу своїх вимог. Судом не встановлено порушень як при здійсненні суб`єктом владних повноважень перевірки об`єкта нерухомого майна, належного позивачу, так і при складенні оскаржуваної постанови.

У зв`язку з вищенаведеним суд дійшов висновку про правомірність прийнятої відповідачем постанови та застосування до позивача штрафних санкцій за невиконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 5, 9, 72, 77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.04.2021.

Суддя Л.В.Гула