Справа № 201/5603/20(2-а/201/138/2020)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2021 року м.Дніпросправа № 201/5603/20 2-а/201/138/2020

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року у справі № 201/5603/20 (2-а/201/138/2020) (суддя Демидова С.О.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, терті особи: спеціаліст-інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпік Іван Петрович, Носова Вікторія Іванівна про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову серії РАП № 261543340 від 19 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серії ІД № 00124941 відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 05 червня 2020 року вона отримала поштою постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 261543340 до повідомлення ІД № 00124941 від 19 травня 2020 рок про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн., відповідно до якої 23 квітня 2020 року о 10 год. 11 хв. власник автомобіля ( ОСОБА_1 ) марки CHEVROLET, модель AVEO, державний номер НОМЕР_1 порушила вимоги п.п. «и» п. 15.9 ст. 15 ПДР, а саме заборона зупинки транспортному засобу ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій. Позивач посилалась на те, що згідно координат вказаних на сайті https:// ipkp.dniprorada.gov.ua/ автомобіль знаходився там, де немає жодного виїзду чи в`їзду. Тому, навіть враховуючи фото, не можливо остаточно стверджувати, що на справді там передбачений виїзд або в`їзд для транспортних засобів, тобто відсутні докази того, що це насправді є прилеглою територією у розумінні ПДР, тому, чи стояв автомобіль ближче 10м від виїзду з прилеглої території. За наявними фото неможливо стверджувати, що автомобіль стояв ближче 10 м до краю проїзної частини, яка не призначена для наскрізного проїзду, до того ж, згідно фото, будь- який проїзд для ТЗ, заборонений встановленою решіткою. Тому немає підстав вважати, що автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, державний номер НОМЕР_1 був припаркований біля прилеглої території.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, інспектором з паркування здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу Chevrolet Aveo номерний знак НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 23.04.2020р.; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта - вул. Якова Самарського, 5, у м. Дніпро; 3) географічні координати: 48.463732, 35.055516; 4) час вчинення порушення: 10 год. 11 хв. Зазначена фотофіксація, у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, розміщена на вебсайті ipkp.dniprorada.gov.ua, та є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. З матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що позивачем розташовано транспортний засіб ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушено пп. «и» п. 15.9 розділу 15 ПДР. З фотознімків, які долучені інспекцією до матеріалів справи, можливо беззаперечно встановити на якій саме відстані від виїзду з прилеглої території за адресою вул. «Якова Самарського, 5, у м. Дніпрі розташовано транспортний засіб Chevrolet Aveo номерний знак НОМЕР_1 .

Розгляд апеляційної скарги було призначено в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, постановою спеціаліста 1 категорії-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпік І.П. від 19 травня 2020 року позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КупАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с.14).

Інспектором встановлено, що 23 квітня 2020 року о 10 год. 11 хв транспортним засобом CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку, стоянку, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 5, чим порушено вимоги пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху.

08 червня 2020 року ОСОБА_2 направила до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради заяву, у якій надала згоду на складання постанови про накладення адміністративного стягнення за фактами, що викладені у постанові серії РАП № 261543340, відносно неї, оскільки 23 квітня 2020 року транспортним засобом керувала саме вона (а.с. 16).

Листом від 23 червня 2020 року ОСОБА_2 було повідомлено про необхідність надання документів, що підтверджують особу, а також квитанції про сплату відповідного штрафу (а.с. 56).

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.3 ст.122 КУпАП, є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.

За наслідками перегляду судового рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи із наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Абзацом «и» пункту 15.9 ПДР встановлено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, для висновку про наявність в діях особи складу адміністративного порушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а саме порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху посадова особа, що розглянула справу про адміністративне правопорушення, мала пересвідчитись про те, що порушення правил зупинки потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху.

Інспекцією з паркування, разом з відзивом на адміністративний позов, який надійшов після розгляду справи судом першої інстанції, надано копії фотознімків обставин порушення правил зупинки, зафіксованого в режимі фотозйомки з зображенням транспортного засобу CHEVROLET AVEO, державний номер НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення.

Проте, розглянувши надані скаржником докази, колегія суддів не може взяти їх до уваги з огляду на наступне.

З наданих копій фотознімків не вбачається за можливе встановити де саме здійснив зупинку транспортний засіб, та чи ближче 10 метрів від виїзду, де на фотознімку знаходиться вказаний автомобіль.

Так відповідно до правової позиції Верхового Суду, викладеної у постановах від 08 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а, від 18 липня 2019 року по справі № 216/5226/16-а належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, а саме, копію постанови серії РАП № 261543340 від 19 травня 2020 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт здійснення позивачем правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП належними та допустимими доказами не підтверджено, оскільки окрім оскарженої постанови, інших доказів, які могли б підтвердити факт вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не надано.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що у постанові відсутня інформація про відстань місця зупинки, стоянки транспортного засобу від прилеглих територій або того факту, що зупинка відбулась безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови та, як наслідок, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційною скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року у справі № 201/5603/20 (2-а/201/138/2020) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак