Справа № 200/151/20-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року справа №200/151/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В. розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року (повний текст складено 12 лютого 2021 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/151/20-а (суддя І інстанції Мозговая Н.А..) за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання бездільності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

08 січня 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання бездіяльності протиправною щодо невиплати вихідної допомоги при звільненні, зобов`язання здійснити виплату вихідної допомоги.

Позивач в обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що підставою його звільнення, виходячи з наказу від 26.12.2019 року №3939/1 «Про звільнення ОСОБА_1 » є п.1 ст.40 КЗпП та п.1-1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу». З розрахункового листа за грудень 2019 року він дізнався про не виплату йому вихідної допомоги при звільненні. Вважає таку бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Донецькій області протиправною та такою, що порушує його право на отримання заробітної плати.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі № 200/151/20-а позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні. У задоволенні решти частини позовних вимог - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що погоджуючись із доводами позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати вихідної допомоги та відмовляючи у задоволенні інших вимог, суд першої інстанції не підібрав ефективного способу відновлення права, порушеного суб`єктом владних повноважень.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 23.10.2019 року ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року №870 та наказ Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2019 року №3173/5. Зі вказаним попередженням №08.1-21/1485 позивач ознайомлений 01.11.2019 року, що підтверджується особистим підписом (а.с.48).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20.12.2019 року №3939/1 звільнено ОСОБА_1 , начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з займаної посади 28.12.2019 року у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно п.1 ст.40 КЗпП та відповідно до п.1-1 ч.1 ст.87 «Про державну службу», з припиненням державної служби. Зазначено про виплату ОСОБА_1 компенсації за частину невикористаної щорічної основної відпустки за період з 29.04.2017 року по 28.04.2018 року у кількості 07 календарних днів, за частину невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 29.04.2019 року по 28.12.2019 року у кількості 17 календарних днів. Підстава: попередження про наступне звільнення від 23.10.2019 року №08.1-21/1485 (а.с.8).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20.01.2020 року №10/1 внесено зміни до наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.12.2019 року №3939/1 в частині дати звільнення працівника та викладено в наступній редакції: звільнено ОСОБА_1 , начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з займаної посади 02.01.2020 року у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно п.1 ст.40 КЗпП та відповідно до п.1-1 ч.1 ст.87 «Про державну службу», з припиненням державної служби. Підстава: службова записка члена ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17.01.2020 року №08.1-19/01 (а.с.49).

Відповідно до розрахункового листа за грудень 2019 року позивачу виплачено: оклад у розмірі 6677,14, премія у розмірі 2003,14 грн., доплата за ранг у розмірі 514,29 грн., компенсація відпустки у розмірі 22692,00 грн., надбавка у розмірі 5341,71 грн., надбавка (важ.) у розмірі 13354,29 грн., відпускні у розмірі 2836,50 грн., вислуга у розмірі 801,26 грн., індексація у розмірі 55,85 грн. (а.с.9).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року у справі №200/455/20-а позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Професійної спілки «Юстиція Донеччини» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 29 грудня 2019 року і до моменту поновлення на публічній службі - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 грудня 2019 року №3939/1 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 січня 2020 року №1011 «Про внесення змін до наказу «Про звільнення ОСОБА_1 » від 26 грудня 2019 року №3939/1. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 29 грудня 2019 року. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 258 355,35 грн. (двісті п`ятдесят вісім тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 35 коп. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року у справі №200/455/20-а набуло законної сили 29.10.2020 року.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 29.05.2020 року №62/1 скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.12.2019 року №3939/1 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 січня 2020 року №1011 «Про внесення змін до наказу «Про звільнення ОСОБА_1 » від 26 грудня 2019 року №3939/1. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 29.12.2019 року з посадовим окладом, згідно штатного розпису. Виплачено ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за один місяць. Підстава: рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року №200/455/20-а (а.с.109).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 31.07.2020 року №86/1 звільнено ОСОБА_1 , начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з займаної посади 03.08.2020 року у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно п.1-1 ч.1 ст.87 «Про державну службу», з припиненням державної служби. Виплачено ОСОБА_1 компенсацію за частину невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 29.12.2019 року по 03.08.2020 року у кількості 08 календарних днів, компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 05 років стажу державної служби у кількості 01 календарний день та вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат. Підстава: попередження про наступне звільнення від 15.06.2019 року №08.1-21/26 (а.с.8).

Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив вихідну допомогу при звільненні у грудні 2019 року, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" (далі- Закон №889 в редакції на момент звільнення позивача) цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Дія цього Закону поширюється на державних службовців: 1) Секретаріату Кабінету Міністрів України; 2) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади; 3) місцевих державних адміністрацій; 4) органів прокуратури; 5) органів військового управління; 6) органів дипломатичної служби; 7) державних органів, особливості проходження державної служби в яких визначені статтею 91 цього Закону; 8) інших державних органів.

Згідно підпунктів 1 та 1-1 частини першої статті 87 Закону №889 підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 1-1) ліквідація державного органу.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.12.2019 року №3939/1 звільнено ОСОБА_1 , начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з займаної посади 28.12.2019 року у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно п.1 ст.40 КЗпП та відповідно до п.1-1 ч.1 ст.87 «Про державну службу», з припиненням державної служби (а.с.8).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20.01.2020 року №10/1 внесено зміни до наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.12.2019 року №3939/1 в частині дати звільнення працівника та викладено в наступній редакції: звільнено ОСОБА_1 , начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з займаної посади 02.01.2020 року у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно п.1 ст.40 КЗпП та відповідно до п.1-1 ч.1 ст.87 «Про державну службу», з припиненням державної служби. (а.с.49).

Відповідно до частини четвертої статті 87 Закону №889 (в редакції на момент звільнення позивача), у разі звільнення з державної служби на підставі пункту 1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

Тобто, Законом №889 була визначена підстава виплати вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати - це звільнення у разі скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу, яке передбачене пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 17 лютого 2015 року у справі № 21-8а15, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Законом №889 не врегульовано питання щодо виплати вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати в разі звільнення в зв`язку з ліквідацією державного органу.

На підставі частини третьої статті 5 Закону №889 дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 44 Кодексу законів про працю України визначено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у (…) пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку (…).

Судом встановлено, що відповідач приймаючи наказ №3939/1 від 26.12.2019 року, №10/1 від 20.01.2020 року також вказав підставу звільнення - пункт 1 статті 40 КЗпП України, звільнення на підставі якого гарантує працівнику право на отримання вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку відповідно до частини першої статті 44 КЗпП України.

Судом встановлено, що на час звільнення мав право на отримання вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до пункту 1 статті 44 КЗпП України.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відповідачем при звільненні позивача допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати разом із іншими виплатами позивачу вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року у справі №200/455/20-а позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Професійної спілки «Юстиція Донеччини» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 29 грудня 2019 року і до моменту поновлення на публічній службі - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 грудня 2019 року №3939/1 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 січня 2020 року №1011 «Про внесення змін до наказу «Про звільнення ОСОБА_1 » від 26 грудня 2019 року №3939/1. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 29 грудня 2019 року. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 258 355,35 грн. (двісті п`ятдесят вісім тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 35 коп. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року у справі №200/455/20-а набуло законної сили 29.10.2020 року.

Тобто, наказ про звільнення позивача є скасованим, а позивач на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року у справі №200/455/20-а справи був поновлений на посаді.

Відтак, аналізуючи вищевикладені норми права, суд доходить висновку про те, що вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати виплачується у разі звільнення з державної служби, однак позивача було поновлено на посаді, що виключає виплату такої допомоги.

Таким чином, на даний час відсутні підстави для зобов`язання відповідача виплатити вихідну допомогу, оскільки рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року у справі №200/455/20-а скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій областівід 26 грудня 2019 року №3939/1 «Про звільнення ОСОБА_1 », визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 січня 2020 року №1011 «Про внесення змін до наказу «Про звільнення ОСОБА_1 » від 26 грудня 2019 року №3939/1 та поновлено позивача на посаді начальника управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 29 грудня 2019 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі № 200/151/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі № 200/151/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко