Справа № 200/2104/20-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 200/2104/20-а

адміністративне провадження № К/9901/12693/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі № 200/2104/20-а за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21 листопада 2019 року, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 902989,82 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області № від 21 листопада 2019 року в частині застосування штрафних санкцій в сумі 276905,11 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами Верховного Суду від 30 жовтня 2020 року та від 09 березня 2021 року було повернуто.

12 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла втретє подана касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі № 200/2104/20-а.

Під час перевірки втретє поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що вона майже дублює зміст попередніх касаційних скарг, які було повернуто ухвалами Верховного Суду від 30 жовтня 2020 року та від 09 березня 2021 року.

Так, аналогічно попереднім касаційним скаргам, у поданій втретє касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 805/15877/13-а.

Верховний Суд у своїй ухвалі від 09 березня 2021 року про повернення касаційної скарги вже звертав увагу скаржника, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Верховний Суд зауважив, у справі № 805/15877/13-а предметом спору є зобов`язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу.

Отже, подібність правовідносин у справі № 200/2104/20-а та у справі № 805/15877/13-а, а саме наявність однакових правових ознак між справами, заявником касаційної скарги не наведена.

Водночас у поданій втретє касаційній скарзі вищенаведені роз`яснення Верховного Суду щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень скаржником не враховані, касаційна скарга фактично дублює зміст тих, які вже було повернуто, що свідчить про формальний підхід скаржника до оформлення касаційної скарги.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі № 200/2104/20-а - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Шишов