Справа № 136/374/21
Суддя: Шпортун С. В.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/374/21
провадження № 2-а/136/3/21
РІШЕННЯ

іменем України

"22" квітня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.

за участі секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Головного управління національної поліції в м. Києві, старшого інспектора з ОРВ батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області капітана поліції Захарчука Андрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до Департаменту патрульної поліції Головного управління національної поліції в м. Києві (далі відповідач - 1), старшого інспектора з ОР В батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області капітана поліції Захарчука Андрія Володимировича (відповідач - 2), підставність якого обґрунтував тим, що 04.03.2021 постановою серія ДП18№846916, яка винесена старшим інспектором з ОР В батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області капітаном поліції Захарчуком А.В., його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн., за керування транспортним засобом який мав тріщину вітрового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушено ДСТУ.

Позивач вважає вказане рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його притягнуто до відповідальності за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, відповідачем 2 допущено грубе порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідачами не було надано відзиву на позов.

Ухвалою суду від 12.04.2021 розгляд адміністративної справи було призначено без повідомлення (виклику) сторін, витребувано з Департаменту патрульної поліції Головного управління національної поліції в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП, у якій було винесено постанову серія ДП18 №846196.

Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідачами не було надано.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше, за наявними у справі матеріалами, при цьому фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, судом встановлено, що 04.03.2021 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18№846916, яка винесена старшим інспектором з ОР В батальйону патрульної поліції Захарчук А.В., було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн..

Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи суб`єкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду із даним позовом про оскарження індивідуального акту. До позовної заяви позивачем на підтвердження обставин викладених у ній надано копію оскаржуваної постанови, утім її зміст є нечитабельним, зокрема в частині місця вчинення правопорушення та суті висунутого ОСОБА_1 обвинувачення, тощо.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин в адміністративній справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи ст.9 КАС України).

Судом витребовувались згідно ухвали суду від 12.04.2021 матеріали справи про адміністративне з Департаменту патрульної поліції Головного управління національної поліції в м. Києві стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП, у якій було винесено оскаржувану постанову серія ДП18 №846196.

Факт отримання ухвали суду відповідачем -1 підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, утім в адресу суду запитувані матеріали не направлено, про поважність причин не повідомлено.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ст. 77 КАС України).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Як вже зазначалось матеріали справи стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП не було направлено до суду, надані позивачем позбавляють можливості встановити обставини правопорушення, яке інкриміноване позивачеві, з`ясувати правомірність висунутого особі обвинувачення та перевірити законність винесеного посадовою особою суб`єкта владних повноважень оскаржуваного позивачем індивідуального акту і надати цьому належну правову оцінку.

Крім цього, суд враховує, що відповідальність за ч.2 ст.121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП відповідальність настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Позивач вказує у позові, що підставою для притягнення до відповідальності послугувало керування транспортним засобом який мав тріщину вітрового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушено ДСТУ.

Згідно п. 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.1. Гальмові системи; п. 31.4.2. Рульове керування; п. 31.4.3. Зовнішні світлові прилади; п. 31.4.4. Склоочисники і склообмивачі вітрового скла; п. 31.4.5. Колеса і шини; п. 31.4.6. Двигун; п. 31.4.7. Інші елементи конструкції.

Забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам, визначеним підпунктом "в" п. 34.4.7. ПДР, а саме: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів (Примітка до підпункту "в" п. 34.4.7 ПДР України).

Виходячи із аналізу положень п. 31 ПДР України слід дійти висновку, що визначений цим пунктом перелік технічних несправностей не містить вказівки на такого роду несправність, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Відповідно до п. 6.8.5 Національного стандарту України "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану" (ДСТУ 3649:2010) на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Із здобутих у справі доказів суд не встановив достовірних даних, які б вказували на те, що тріщина розміщена саме в зоні роботи склоочисників, оскільки із наданих у його розпорядження доказів не простежується факт її вимірювання відносно площі та розташування.

Наведене розцінюється судом як не доведення правомірності прийнятого відповідачем 2, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах вказано у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17, від 24 липня 2019 по справі № 161/10598/16-а, від 17 липня 2019 року по справі № 295/3099/17, від 07 серпня 2019 року по справі № 754/10826/16.

Що стосується доводів позивача у позовній заяві про спрощений порядок розгляду справи відповідачем та ненадання йому можливості скористатись правовою допомогою, то суд враховує позицію Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 у справі N487/2179/17 адміністративне провадження N К/9901/6150/18, де зазначено, що діючим законодавством на час виникнення спірних відносин було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене нормами КУпАП.

Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Вказані мотиви суду спростовують доводи позивача щодо порушення відповідачем - 2 вимог процесуального законодавства при розгляді його справи.

Суд, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, дійшов до переконання, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за недоведеності висунутого позивачеві обвинувачення в цій частині.

Вирішуючи вимоги позивача щодо протиправності дій відповідача, а саме посадової особи суб`єкта владних повноважень при винесенні оскаржуваної постанови, суд вважає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач - 2 при винесені оскаржуваної постанови вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв в непередбачений законом спосіб, відсутні підстави вважати незаконними його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд задовольняє позов частково.

Питання про судові витрати суд вирішує з урахуванням приписів ст.139 КАС України, згідно з якою при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Також суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17.

З урахуванням викладеного, суд присуджує із відповідача - Департаменту патрульної поліції Головного управління національної поліції в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору, які документально підтверджені пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, решту відносить на рахунок позивача.

Керуючись ст. 2, 9, 72-78, 245, 246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 22500) до Департаменту патрульної поліції Головного управління національної поліції в м. Києві (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048), старшого інспектора з ОР відділу батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області капітана поліції Захарчука Андрія Володимировича (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії ДП18 №846916 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху винесену 04.03.2021 старшого інспектора з ОР відділу батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області капітана поліції Захарчука Андрія Володимировича про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Головного управління національної поліції в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривні 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Шпортун