Справа № 540/1790/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 квітня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/1790/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області щодо не здійснення з 07 грудня 2020 року всіх необхідних розрахунків ОСОБА_1 ;

- стягнути з УМВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 необхідні виплати, а також індексацію та компенсацію втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат по даним нездійсненим своєчасно розрахунках з 07 грудня 2020 року, у сумах визначених судом.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України з наступних підстав.

Так, п.п. 4-9 ч. 5 ст. 160 КАС України додатково наведений перелік вимог до позовної заяви, зокрема в ній має бути: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Натомість, в дослідженій позовній заяві позивачем не зазначено характер його взаємовідносин з Управління міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (чи є він співробітником зазначеної установи), не зазначені обставини та підставі яких позивач вважає, що Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області належить сплатити ОСОБА_1 , мовою оригіналу: "необхідні виплати". Не конкретизовано, які саме виплати позивач має на увазі, якими нормами права їх виплата передбачена. Не вказано період, за який позивач бажає отримати такі виплати.

Також, суд звертає особливу увагу позивача на те, що предмет судового розгляду, який досліджується судом має бути чітким та зрозумілим, формулювання позовних вимог у спосіб обраний ОСОБА_1 (шляхом зазначення: "визнати протиправною бездіяльність... щодо не здійснення ... всіх необхідних розрахунків" та шляхом: "стягнути... необхідні виплати") є неприйнятним, оскільки не дозволяє зрозуміти суті заявлених позовних вимог (які саме розрахунки та виплати позивач має на увазі при зазначені словосполучення "всіх необхідних розрахунків" та "необхідні виплати"). Окрім цього, в разі задоволення позову, виконати таке рішення буде неможливо, оскільки формулювання резолютивної частини рішення шляхом, до прикладу: "стягнути необхідні виплати" допускає неоднозначне тлумачення такого зобов`язання.

Отже, позивачу слід сформулювати позовні вимоги з зазначенням конкретних виплат, на які він претендує.

Окрім наведеного, суд звертає увагу позивача на те, що вимоги про зазначення в позові його ціни та обґрунтованого розрахунку суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, є обов`язковими вимогами до позовної заяви встановленими п.3 ч.5 ст. 160 КАС України.

Натомість, позивач, заявивши вимоги про стягнення коштів з відповідача, не вказав ані ціни позову, ані обґрунтованого розрахунку суми, що стягується.

Також, згідно ч.4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Натомість, позивач, посилаючись на обов`язок відповідача сплатити визначені ним кошти, не надав жодного доказу на підтвердження існування такого обов`язку.

В додаток до викладеного суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного вище вбачається, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач просить захистити порушені права шляхом визнання протиправної бездіяльності щодо не здійснення з ним розрахунків та стягнення належних йому сум.

Зазначені вимоги є вимогами майнового характеру, оскільки можуть вплинути на майнове становище як позивача так і відповідача у справі.

Стосовно заявлених позовних вимог та вимог процесуального законодавства при зверненні до суду слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2021 року - 2270 гривень.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за вимогу майнового характеру становить суму в 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270,00 грн*0,4=908,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, суд зазначає, що конкретна сума судового збору за подачу позову в теперішній редакції обрахована бути не може, оскільки позивачем не конкретизовано розмір майнової вимоги, а саме розмір коштів, які він бажає стягнути з відповідача.

Отже, загальний розмір судового збору має бути обрахований ОСОБА_1 самостійно після уточнення позовної вимоги майнового характеру.

Аргументи ж позивача відносно того, шо він звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за вимоги про стягнення сум компенсаторного характеру суд вважає помилковими, в силу того, що пільга, передбачена названою статтею стосуються виключно позовних вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Так, ч. ст. 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Аналіз зазначених норм показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

В даному випадку на підтвердження незадовільного стану ОСОБА_1 надано лише скріншот відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплчених доходів та утриманих податків, сформовану Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі.

Суд зазначає, що наведена довідка не може бути прийнята як доказ незадовільного майнового стану особи, оскільки вона містить відомості щодо доходів позивача з яких сплачується податок за перший та другий квартали 2020 року, тоді як для вирішення питання чи розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, суду має бути надана інформація за всі чотири квартали 2020 року.

Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку про необгрунтованість заяви позивача про звільнення його від сплати судового збору за даним позовом.

Тому така заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме:

- подання до суду доказів сплати судового збору в сумі, яка підлягає визначенню позивачем самостійно з урахуванням приписів даної ухвали та конкретизованого розміру майнових вимог (ціни позову);

- надати належним чином оформлену позовну заяву з зазначенням у ній ціни позову та обґрунтованого розрахунку суми, що стягується;

- для подання до суду всіх наявних в позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- зазначення змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини з урахуванням змісту даної ухвали;

- подання належним чином оформленої позовної заяви (у кількості відповідно кількості учасників справи), в прохальній частині якої сформулювати позовні вимоги з зазначенням конкретних виплат, на які він претендує.

Тому така заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/1790/21 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя О.В. Ковбій