Справа № 541/254/21
Суддя: Куцин В. М.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/254/21
Провадження №2-а/541/7/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 квітня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Куцин В. М.

секретаря судових засідань Байва Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Зеленько Ірини Василівни, Головне управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №045733 від 27.01.2021, інспектора СРПП №3 Миргородського ВП капітана поліції Зеленько І.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 255 грн.

В обгрунтування позову вказував, що 27 січня 2021 року відповідачем інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Зеленько І.В. була винесена стосовно нього постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 045733, згідно якої його було визнано винним у скоєнні адміністративного проступку передбаченого ч 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано адмінісгративне стягнення в розмірі 255 грн.

Вважав, що Постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає дійсним обставинам справи і підлягає скасуванню, оскільки він не порушував ПДР України, та фактично самого розгляду справи з дотриманням вимог ст. 245-249, 251, 268, 252,271 КУпАП не було, а відбулось механічне винесення постанови, без всебічного повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

При винесенні постанови було грубо порушено закріплене ст. 59 Конституції України, та ст. 271 КУпАП., його право на захист.

Так 27.01.2021 року екіпажем патрульної поліції йому була пред`явлена необгрунтована претензія у порушенні ним ПДР України, з чим він категорично був не згідний, оскільки ніяких порушень не допускав. Та попросив поліцейського надати для ознайомлення докази, на що йому було відмовлено. Після чого він зателефонував своєму адвокатові Яковенко Г.М. і повідомив про незрозумілий для нього інцидент. За рекомендацією адвоката ним було заявлено відповідачу усне клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату за участю адвоката, та про складання адміністративного протоколу відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, згідно приписів ч. 4 ст. 258 цього Кодексу, оскільки мною оспорюється порушення. На що йому було неправомірно відмовлено. Поліцейський повідомив, що йому достатньо того, що він вже спілкується із адвокатом по телефону. Після чого на прохання захисника на телефоні було увімкнено гучномовець, через який адвокат Яковенко Г.М. звернувся до поліцейських, представився його захисником, назвав своє прізвище, номер свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, та попросив забезпечити реалізацію його прав передбачених ст. 268 КУпАП, та заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, для того щоб її розгляд здійснився за його участю як захисника у Миргородському відділі поліції. У задоволенні заявленого клопотання було відмовлено та механічно винесено постанову, у якій ним власноручно було зроблено відповідний запис про порушення права на захист.

Таким чином Відповідач по справі грубо знехтував закріпленим в ст. 7 КУпАП принципом що провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі сурового дотримання законності.

Відповідачем інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Зеленько І.В. не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, що в свою чергу є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 16 лютого 2021 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 29.03.2021 у справі за позовом замінено первісного відповідача Миргородський відділ поліції Головного управління патрульної поліції в Полтавській області на належного відповідача Головне управління національної поліції в Полтавській області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Представник, адвокат Яковенко Г.М. в судовому засіданні пояснив, що 27 січня 2021 року відповідачем інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Зеленько І.В. була винесена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано адмінісгративне стягнення в розмірі 255 грн. Вважав, що постанова винесена з порушенням ст. 59 Конституції України, та ст. 271 КУпАП., оскільки позивачу не роз`яснені права, чим порушено право ОСОБА_1 на захист, на вимогу не наданий доказ, а саме відеофіксацію події, не з`ясовано хто залишив на стоянці автомобіль, що потягло за собою не повне з`ясування обставин. Крім того, докази, відеофіксація події, надані з порушенням вимог ст. 79 КАС України, а саме не направленні позивачу та надані особою, яка не є стороною по справі. Наголошував, що в разі оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення , що не було враховано інспектором при винесенні постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Зеленько І.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Представник Головне управління національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 38).

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення БАА № 045733 від 27.01.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП в зв`язку з керуванням о 11 год. 25 хв 27.01.2021 року, в м. Миргород по вул. Гоголя, 116 транспортним засобом DACIA DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку в місці виїзду з прилеглої території, чим були порушені вимоги п.п.15.10а, 15.9 и ПДР України, та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Відповідно до п.4 розділу І «Загальні положення» Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 та ст. 121ч.6 КУпАП)

Положеннями ч.5 ст. 258 КУпАП встановлено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені частиною першою статті 122 Кодексу).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З переглянутого судом відеозапису наданого відповідачем вбачається, що 11 год. 25 хв 27.01.2021 року, в м. Миргород по вул. Гоголя, 116 транспортний засіб DACIA DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку в місці виїзду з прилеглої території. Разом з тим із відеозапису слідує, що ОСОБА_1 після з`ясування інспектором про причину зупинки транспортного засобу в місці виїзду з прилеглої території, не роз`яснив позивачу прав. ОСОБА_1 виявив бажання скористатися правовою допомогою, однак інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Більше того, незаконно відмовив в задоволенні клопотання, обгрунтувавши відмову, наданням ОСОБА_1 можливості поспілкуватися з адвокатом по телефону.

Відповідно до п. 9 ст. 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Оскільки фото місця події надане відповідачем з порушенням вимог ст. 79 КАС України, суд не може взяти його до уваги.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально- правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurcpka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що зробив відповідну заяву відповідачу.

Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Суд наголошує, що такі дії інспектора грубо порушують права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що в свою чергу є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення, про що свідчать коментарі інспектора при розгляді справи щодо правової необізнаності відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.

Суд зауважує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

За правилами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тим самим порушив права такої особи передбачені ст.268 КУпАП, та в розумінні ч.2 ст. 77 КАС України не довів суду законність своїх рішень і дій.

За таких обставин, оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, що передбачений законами, необґрунтовано, без дотримання вимог ст. 33, 279 КУпАП, без урахуванням права особи на захист та участь у процесі прийняття рішення захисника, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і про скасування або визнання не чинним рішення.

Статтею 286 КАС України передбачено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначені положення КАС України, суд вважає за необхідне скасувати постанову інспектора СРПП №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Зеленько І.В. БАА №045733 від 27.01.2021, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу 255 гривень і направити на новий розгляд справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, відносно позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України , - суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Cкасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №045733 від 27.01.2021, інспектора СРПП №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Зеленько І.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 255 грн. і направити на новий розгляд справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектору сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Зеленько Ірині Василівні.

Стягнути із Головного управління національної поліції в Полтавській області (, місце розташування: 36014, Полтавська область, місто Полтава, вул. Пушкіна, будинок 83) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Зеленько Ірина Василівна, місце роботи: вул. Я. Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область.

Головне Управління національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 83, м. Полтава, Полтавська область, .

Суддя: В. М. Куцин