Справа № 490/10195/17
Суддя: Саламатін О. В.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/118/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., представниці відповідача Виконавчого комітету Миколаївської міської ради - Валентової К.В., представника відповідача Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради - Цибка Д.В., розглянувши у підготовчому засіданні в м. Миколаєві клопотання відповідача - Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про скасування заходів забезпечення позову по справі №490/10195/17 за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального рпайонного суду м. Миколаєва перебуває справа за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними.

Відповідач - Виконавчий комітет Миколаївської міської ради 26 травня 2020 року звернувся з заявою про скасування заходів забезпечення позову по справі №490/10195/17, яку обгрунтував тим, що тимчасові споруди не відносяться до нерухомих речей та можуть бути відділені від земельної ділянки і переміщені без їх знецінення та зміни призначення, а тому демонтаж вказаних споруд не завдає їм шкоди та не припиняє право власності на них. Предметом спору є не безпосередньо акт обстеження, а дії комісії по його складанню.

Збереження існуючого становища щодо забезпечення позову сприяє порушенню прав Миколаївської міської ради, яка не є учасником процесу.

Користування позивачем зайнятими земельними ділянками без правовстановлюючих документів та несплата ним коштів до міського бюджету завдає збитків територіальній громаді.

В судовому засіданні представниця відповідача Виконавчого комітету Миколаївської міської ради клопотання підтримала з підстав наведених в ньому, просила скасувати заходи забезпечення введені ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради клопотання відповідача Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про скасування заходів забезпечення позову підтримав та вважав за необхідне задовольнити.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Позивач, ФОП ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визнання протиправними дії комісії з питань упорядкування розміщених об`єктів торгівлі та сфери послуг на території міста Миколаєва щодо складання 13 листопада 2017 року Акту «Обстеження зайнятих земельних ділянок» № 25 щодо проведення обстеження пересувних тимчасових споруд на території Центрального району м. Миколаєва та визнання протиправними дії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради щодо часткового демонтажу 4 споруд, які належать позивачу.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного Акту №25 від 13.11.2017 року та заборони вчинення будь-яких дій щодо демонтажу тимчасових споруд, які належать ФОП ОСОБА_1 та знаходяться на вул. Соборній, два на перетині з вул. Потьомкінська, один на перетині з вул. В.Морська, один на перехресті з вул. А.Макарова.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2017 року заяву ФОП ОСОБА_1 задоволено частково.

Забезпечено адміністративний позов шляхом заборони Виконавчому комітету Миколаївської міської ради вчиняти будь-які дії щодо демонтажу з чотирма спорудами коричневого кольору, які належать ФОП ОСОБА_1 та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , один на перетині з вул. Потьомкінська, один на перетині з вул. В. Морська, один на перехресті з вул. А. Макарова, один на перехресті з вул. Адміральська - до розгляду справи по суті. В іншій частині відмовлено.

Після апеляційного перегляду, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 року, вказана ухвала про забезпечення позову залишена без змін.

Підстави та порядок забезпечення адміністративного позову передбачені ст. 117 та ст.118 КАС України (у редакції чинній на момент розгляду судом першої інстанції клопотання).

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 КАС України, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Відповідно до ч.4 ст.117 КАС України адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

При цьому, відповідно до абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно матеріалів справи, заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що демонтаж тимчасових споруд зумовить необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав заявника у майбутньому, оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до набрання рішенням у даній справі законної сили, у зв`язку із наявністю, на його думку, ознак протиправності акту, що ставить під сумнів мету демонтажу тимчасових споруд.

При цьому, доводи відповідача, що тимчасові споруди не відносяться до нерухомих речей та можуть бути відділені від земельної ділянки і переміщені без їх знецінення та зміни призначення, а тому демонтаж вказаних споруд не завдає їм шкоди та не припиняє право власності на них, судом не приймаються, оскільки в даному випадку, враховуючи предмет спірних правовідносин, для позивача визначальне значення має саме місце розташування тимчасових споруд.

Щодо порушення прав Миколаївської міської ради, яка не є учасником процесу, суд зазначає, що чинним законодавством України, кожній особі, надано можливість захисту своїх прав, у разі, якщо особа вважає їх порушеними. Механізм захисту встановлено відповідними процесуальними нормативними актами. Відповідачем - Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради не надано жодного доказу вжиття Миколаївською міською радою, про порушення прав якої він стверджує, заходів щодо відновлення свого порушеного права. Крім того, враховуючи приписи статті 43, 46, 49 КАС України, Миколаївська міська рада не позбавлена можливості самостійно реалізувати свої права в даній адміністративній справі, шляхом подачі відповідних процесуальних документів, з метою визначення свого процесуального статусу та реалізації процесуальних прав.

При цьому, відповідач, територіальна громада, не позбавлені можливості відшкодування збитків, про теоретичну наявність якої він стверджує, шляхом ініціювання відповідної процедури, в межах якої і буде розглядатися на підставі наданих доказів, наявність чи відсутність будь-яких збитків та встановлюватися їх конкретний розмір.

Суд констатує, що вжиті заходи забезпечення спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, при цьому не зумовили фактичного вирішення спору по суті.

Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Таким чином, суд вважає, що на момент розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, ті обставини, які були підставою та мотивацією для прийняття судом рішення про вжиття таких заходів, на переконання суду не зазнали істотних змін, а обставини з якими відповідач пов`язує необхідність їх скасування, суд не вважає обгрунтованими.

Частинами 3-5 статті 157 КАС України встановлено, що за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 157, 248, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача - Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про скасування заходів забезпечення позову по справі №490/10195/17 за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, а в разі проголошення ухвали/рішення за відсутності сторін - з дня отримання ними копії судового рішення.

Суддя О.В. Саламатін