Справа № 2-а-768/11
Суддя: Вовченко А. В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 6-а/733/1/21
Єдиний унікальний №2-а-768/11
Ухвала

"28" квітня 2021 р. м. Ічня

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Вовченко А.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про зобов`язання Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації подати звіт про виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області № 2-а-768/11 від 25 лютого 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та виплати щомісячної допомоги на дитину, як постраждалу внаслідок Чорнобильської катастрофи, в порядку ст. 382 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

До Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_1 про зобов`язання Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації подати звіт про виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області № 2-а-768/11 від 25 лютого 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та виплати щомісячної допомоги на дитину, як постраждалу внаслідок Чорнобильської катастрофи, в порядку ст. 382 КАС України. В обґрунтування даної заяви вона посилається на те, що постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року, дії Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації визнані дії УПСЗН неправомірними та зобов`язано виплатити ОСОБА_1 щомісячну допомогу на дитину сина ОСОБА_2 відповідно до п. 6 ст. 30 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 відсотків мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат з урахуванням виплачених сум за період з 29 жовтня 2010 року та проводити перерахунок виплат в зв`язку із збільшенням мінімального розміру заробітної плати. Ухвалою суду від 03 липня 2013 року змінено спосіб та порядок виконання вищевказаної постанови суду № 2-а-768/11 від 25 лютого 2011 року. 06 грудня 2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 41132696. 03 квітня 2014 року Ічнянським районним судом Чернігівської області була постановлена ухвала про роз`яснення постанови суду № 2-а-768/11 від 25 лютого 2011 року. Як вказала заявниця лише у 2019 році Державна казначейська служба України перерахувала останній кошти за період з 29 квітня 2011 року по 30 вересня 2012 року в сумі 8540 гривень 90 копійок. 04 жовтня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 41132696, яка була скасована

постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року в зв`язку з відсутністю підстав для його закриття. 29 січня 2020 року виконавче провадження № 41132696 було відновлено, але у зв`язку з не направленням до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) оригіналу виконавчого листа № 2-а-768/11 державним виконавцем 25 червня 2020 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2020 року поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-а-768/11, виданого судом 19 червня 2012 року, на підставі якої 28 жовтня 2020 року було відкрито виконавче провадження № 63428687.

Крім того, на підставі заяви ОСОБА_1 від 09 жовтня 2018 року щодо довготривалого невиконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області № 2-а-768/11 від 25 лютого 2011 року до ЄРДР за № 0000145 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Враховуючи наведене вважає, що є необхідність зобов`язати Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації подати звіт про виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області № 2-а-768/11 від 25 лютого 2011 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суддя виходить з наступного.

Стаття 382 КАС України не передбачено можливості встановлення судового контролю за виконанням рішення суду після його проголошення та відповідно не містить процедури розгляду таких заяв, а тому суддя дійшов висновку про розгляд такої заяви в порядку письмового провадження.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Пунктом 1 частини 6 статті 246 КАС України зазначено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України від 13.03.2017 № 3, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Пленум Вищого адміністративного суду України також наголосив, що наведене є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.

У Рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі Бурдов проти Росії визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова судового розгляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Великою Палатою Верховного Суду було змінено підхід до застосування судового контролю, що визначений в постанові Пленуму ВАС України від 13.03.2017 року № 3 Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 КАСУ (на даний час ст. 382 КАС України).

Так, ВАС України у вказаній постанові Пленуму було установлено, що судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.

Відтак суд зазначає, що подання звіту про виконання рішення суду є правовим наслідком судового рішення і саме її резолютивної частини, в якій і повинно бути визначено необхідність подачі такого звіту.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідні дії, може бути вчинено судом також після ухвалення рішення по справі (ухвала від 20.06.2018 року справа № 800/592/17), хоча сама ухвала не містить підстав та аргументів встановлення судового контролю у вигляді подання звіту після ухвалення рішення суду першої або апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області № 2-а-768/11 від 25 лютого 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та виплати щомісячної допомоги на дитину, як постраждалу внаслідок Чорнобильської катастрофи та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року не встановлено судового контролю за виконання судового рішення, шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про його виконання. Крім того, ОСОБА_1 не заявлялася така вимога у позовній заяві.

На підтвердження такої позиції суду свідчить і те, що стаття 382 КАС України міститься в Розділі IV КАС України "Процесуальні питання пов`язанні з виконанням судових рішень в адміністративних справах" і конструкція самої статті 382 КАС України визначає наслідки розгляду звіту про невиконання судового рішення та можливі наслідки за результатами розгляду якого, суд може застосувати у разі його невиконання та порядок розгляду питання по їх застосуванню. Також і те, що відповідні обов`язки щодо виконання судового рішення на відповідача можуть бути покладенні при його постановленні, зокрема, і подача звіту підтверджується частиною першою статті 372 КАС України.

Також, суд зазначає, що статтею 382 КАС України взагалі не визначено порядку розгляду питання подачі звіту про виконання судового рішення.

Крім того, положеннями КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення.

Станом на момент розгляду поданої заяви про встановлення судового контролю доказами часткового виконання вищевказаної постанови суду є виплата коштів за період з 29 квітня 2011 року по 30 вересня 2012 року в сумі 8540 гривень 90 копійок, на що вказала сама заявниця.

Також в матеріалах справи міститься копія повідомлення Управління соціального захисту населення Ічнянської РДА від 16 листопада 2020 року № 1943 з якої видно, що загальна сума нарахувань ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2-а-768/11, виданим 19 червня 2012 року, становить 48064 гривні 20 копійок, з яких 20192 гривні 70 копійок нарахування за період перебування заявниці на обліку в Управлінні соціального захисту населення Ічнянської РДА за період з 30 жовтня 2020 року по 01 лютого 2014 року, та 27871 гривня 50 копійок нарахування з врахуванням виплачених сум Новозаводським та Деснянським управліннями соціального захисту м. Чернігова за період з 01 лютого 2014 року по 06 квітня 2017 року. Суду не надані докази оспорювання вищевказаного розрахунку суми нарахувань або його недійсності.

З огляду на викладене, зважаючи, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення, та враховуючи, що встановлення зазначеного зобов`язання є правом суду, а не його обов`язком, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України по справі№ 2-а-768/11.

Суд також зауважує, що у разі ухилення відповідача від виконання у встановлений судом строк зобов`язання (до досягнення ОСОБА_2 18 років), покладеного на нього рішенням суду, це рішення підлягає примусовому виконанню у порядку, установленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стаття 294 КАС України містить перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Аналіз п. 25 ч. 1 ст. 294 КАС України дає підстави дійти висновку, що оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції щодо накладення штрафу або щодо судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу. Отже, у змісті даної статті відсутнє зазначення про ухвалу суду першої інстанції про відмову в подачі звіту про виконання судового рішення.

Наведене свідчить про те, що дана ухвала оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 14, 243, 248, 256, 370,372, 382, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації подати звіт про виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області № 2-а-768/11 від 25 лютого 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та виплати щомісячної допомоги на дитину, як постраждалу внаслідок Чорнобильської катастрофи, в порядку ст. 382 КАС України, відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя А. В. Вовченко