Справа № 560/204/21
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/204/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

27 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про відкриття виконавчого провадження ВП №63906156, про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.12.2020 ВП №63906156.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 22.01.1999 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис №93617 від 20.11.2020, яким звернено стягнення з громадянина ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , який є боржником за кредитним договором 500932044 від 11.03.2014, укладеним з акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 є товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи", правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1К1/ВЕСТА від 26.12.2018 є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", далі іменований - стягувач, заборгованість за кредитним договором 500932044 від 11.03.2014. Сума заборгованості складає 66393,41 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плати з стягувача в розмірі 650,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 67043,41 грн.

ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) є приватним виконавцем у виконавчому окрузі м. Києва.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" звернулося до відповідача з заявою про примусове виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. При цьому вказано, що адреса місця реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , а адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна виніс постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №63906156 від 14.12.2020 з примусового виконання виконавчого напису №93617 від 20.11.2020, а саме, стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 67043,41 грн.

Також відповідач виніс постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.12.2020 ВП №63906156 та про стягнення з боржника основної винагороди від 14.12.2020 ВП №63906156.

Позивач, вважаючи вказані постанови від 14.12.2020 ВП №63906156 протиправними, звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає Закон №1404-VIII.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу (абзац 2 частини 1 статті 19 Закону №1404-VIII).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина 3 статті 26 Закону №1404-VIII).

Положеннями частини 1 статті 24 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Таким чином, наведеними нормами чітко встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи та вчиняє виконавчі дії лише за місцезнаходженням боржника або за місцезнаходженням його майна.

Як встановив суд, місце реєстрації та проживання боржника ( ОСОБА_1 ) є: АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

При цьому, з урахуванням відомостей з Єдиного реєстру приватних виконавців України та змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2020, виконавче провадження №63906156 відкрите на підставі виконавчого напису №93617 від 20.11.2020 саме приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Отже, за приписами частини 2 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах, де розташовано його виконавчий округ, тобто, виключно місто Київ.

Отже, відповідач, у цьому випадку, відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII, мав підстави для відкриття виконавчого провадження та винесення оскаржених постанов лише у разі, якщо місцезнаходження боржника або його майна є місто Київ.

У спірних правовідносинах виконавче провадження було відкрито за фактичним, за твердженням стягувача, місцем проживання боржника. Так, зокрема, в поданій до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вказав, що місце фактичного проживання боржника знаходиться за адресою: 01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка буд. 21. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження вказаної обставини товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" при зверненні з заявою не подало.

У наданих на вимогу суду матеріалах виконавчого провадження №63906156 будь-які відомості щодо підтвердження фактичного проживання ОСОБА_1 у м. Києві відсутні.

Будь-які інші дані, які б підтверджували, що місце виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем №93617 від 20.11.2020, знаходиться саме в межах міста Києва, у якому розташований виконавчий округ приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, матеріали справи також не містять.

Таким чином, на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2020 ВП №63906156 у приватного виконавця не було підстав для прийняття до виконання виконавчого напису №93617 від 20.11.2020.

Суд зазначає, що сам факт наявності не оскарженої та не скасованої постанови про відкриття виконавчого провадження не свідчить про правомірність її винесення та не свідчить про правомірність вчинених дій та прийнятих рішень під час вчинення виконавчих дій.

Наведене свідчить, що відповідач - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 , в порушення вимог Закону №1404-VIII, без наявності правових підстав прийняв до виконання виконавчий документ відносно позивача, не за місцем розташування його виконавчого округу.

Як наслідок, відповідач протиправно виніс оскаржені постанови про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №63906156 від 14.12.2020, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.12.2020 ВП №63906156 та про стягнення з боржника основної винагороди від 14.12.2020 ВП №63906156.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.