Справа № 640/19860/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Київ № 640/19860/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Аблова Є.В.,
при секретарі судового засідання Дьяченко О.В.
за участю представників сторін:
представника позивача: Мазуренко Т.С.,

представника відповідачів: Коломієць В.В.,
розглянувши за правилами спрощеного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Служби безпеки України

ГУ СБУ в м. Києві та Київській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення,

На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 22 квітня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Служби безпеки України (далі по тексту відповідач, СБУ), в якому просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати дисциплінарні стягнення у вигляді догани та суворої догани, накладені під час проходження військової служби в ГУ СБ України у м. Києві та Київській області;

2) визнати протиправним та скасувати наказ СБУ від 24.07.2020 № 947- ОС/дск «По особовому складу» про звільнення з військової служби майора ОСОБА_1 (Б-009503) з дня виключення зі списків особового складу за підпунктом «б» пункту 61, підпункту «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних сил України;

3) поновити ОСОБА_1 (Б-009503) на військовій службі в Службі безпеки України на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектору 4 відділу Головного відділу по боротьбі з корупцією і організованою злочинністю Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області з 24.07.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що звільнення останнього з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектору 4 відділу Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області відбулось у незаконний спосіб, що є грубим порушенням його прав і свобод.

Так, позивач вказує, що звільнення відбулося заздалегідь безпідставними обвинуваченнями щодо невиконання умов контракту. Позивач не погоджується з наведеним, у наказі від 24.07.2020 року № 947-ОС/дск твердженням щодо систематичного невиконання умов контракту, такого не допускав за час військової служби, а, навпаки, за останнім контрактом неодноразово був відзначений заохоченнями по службі від керівництва. У свою чергу, два дисциплінарні стягнення, які, на думку позивача, безпідставно 23.07.2020 року оголошено після подання ним під тиском керівництва рапорту про звільнення від 20.07.2020 року, не вчинялися позивачем. Ознайомлений з дисциплінарними стягненнями, як зазначає позивач, також відбувалося під тиском, що свідчить про порушення відповідачем приписів Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2020 року відкрито провадження у справі № 640/19860/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) та проведення судового засідання.

24.09.2020 року представником Служби безпеки України подано до суду відзив, у якому відповідач просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що діяв відповідно до присів законодавства, приймаючи оскаржувані рішення. Зокрема, як вказує відповідач, відповідно до матеріалів особової справи майора ОСОБА_1 протягом червня-липня 2020 року на позивача накладено 2 дисциплінарні стягнення, які встановленим порядком не були зняті. Про накладення дисциплінарних стягнень позивач був ознайомлений у день їх оголошення, що підтверджується його підписом на цих документах, а також вони занесені до послужного списку особової справи ОСОБА_1 в розділ «дисциплінарні стягнення». Так, доводи позивача про здійснення на нього тиску з боку керівництва ГУ СБУ не відповідають дійсності.

Відповідач також зазначає, що, оскільки заходи виховного впливу, дисциплінарні стягнення не відіграли своєї виховної ролі, зважаючи на висловлене небажання виконувати вказівки керівництва та службові завдання, які були поставлені на нараді, небажання далі проходити військову службу, визнання рапортом невиконання умов контракту позивачем 24.07.2020 року, наказом СБУ № 947-ОС/ДСК за п./п. «б» п.61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБ України та п./п. «ж» (у зв`язку із систематичним не виконанням умов контракту в військовослужбовцем) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у СБ України в запас ЗС України, який, на думку відповідача, є правомірним, виданий на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення, Інструкції, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

05.10.2020 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, зі змісту якої вбачається, що, на думку позивача, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами обставину систематичного невиконання умов контракту військовослужбовцем, яка й біла підставою для його звільнення, згідно з наказом СБУ № 947-ОС/ДСК «По особовому складу» від 24.07.2020 року, що, у свою чергу, свідчить про те, що такий наказ суперечить приписам законодавства та прийнятий не на підставі та не у межах повноважень відповідача.

Позивач також вказує, що відповідачем не спростовано доводів позивача про звільнення останнього під час перебування у щорічній основній відпустці.

21.10.2020 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив позивача, в якому зазначається, що обставини систематичного невиконання умов контракту позивачем є підтвердженими, зокрема, матеріалами особової справи та власним рапортом позивача. Щодо правомірності накладення стягнень відповідач вказує, що догана оголошена в порядку п. 97 Дисциплінарного статуту ЗСУ, складено рапорти з метою доповіді безпосередньому керівнику про прийняті рішення про застосування заходів дисциплінарного стягнення. Водночас, накази про накладення дисциплінарних стягнень не видавались.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2020 року суд ухвалив перейти до розгляду адміністративної справи № 640/19860/20 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 17.12.2020 року о 14 год. 00 хв.

14.12.2020 року до суду від позивача надійшли письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що останній акцентує увагу суду на тому, що відповідачем не спростовано доводи позивача.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному довідкою, складеною секретарем судового засідання від 17.12.2020 року, розгляд справи перенесено на 28.01.2021 року на 14 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою від 28.01.2021 року залучено клопотання представника позивача про залучення співвідповідача до справи, ухвалено залучити співвідповідача у справі ГУ СБУ в м. Києві та Київській області; залучено клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи, зобов`язано СБУ надати допуск до матеріалів справи представнику позивача, надання дозволу для оформлення допуску в частині ознайомлення з матеріалами справи; оголошено перерву до 02.03.2021 року на 10 год. 00 хв.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному довідкою, складеною секретарем судового засідання від 02.03.2021 року, розгляд справи перенесено на 18.03.2021 року на 11 год. 00 хв.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному довідкою, складеною секретарем судового засідання від 18.03.2021 року, розгляд справи перенесено на 30.03.2021 року на 11 год. 00 хв.

22.03.2021 року Листом № 51/13-43345ГУ СБУ в м. Києві та Київській області повідомило суд про надання згоди на ознайомлення представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мазуренко Т.С. зі змістом документів з грифами «Для службового користування», що містяться у адміністративної справи № 640/19860/20 та в оригіналі особової справи, яка була подана Головним управлінням з супровідним листом від № 51/13-49176.

Протокольною ухвалою від 30.03.2021 року суд ухвалив закрити підготовче провадження та перейти до стадії розгляду справи по суті; суд оголосив про відкладення розгляду справи для підготовки до розгляду справи по суті до 13.04.2021 року 13 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою від 13.04.2021 року суд ухвалив про закінчення з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами і про перехід до судових дебатів; оголошено перерву до 22.04.2021 року на 09 год. 30 хв.

В судовому засіданні 22.04.2021 року представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення як-то викладено у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 22.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до приписів ст. 20 Закону №2229-ХІІ, яка встановлює, що умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом) ОСОБА_1 , 08.10.2007 року укладений перший контракт про проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу з Службою безпеки України строком на 5 років до 08.10.2012 року.

08.10.2012 року позивачем укладено другий контракт з Службою безпеки України про проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу строком на 5 років до 08.10.2017 року.

08.10.2017 року позивачем укладено третій контракт з Службою безпеки України про проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу строком на 5 років до 07.10.2022 року.

Відповідно до наказу СБ України від 21.12.2019 року № 1788-ОС позивача переміщено по службі на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектору 4 відділу Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, військове звання майор, за штатною посадою -підполковник.

Наказом СБУ від 24.07.2020 року № 947-ОС/ДСК ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас ЗС України за п./п. «б» п.61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ та п./п. «ж» (у зв`язку із систематичним не виконанням умов контракту військовослужбовцем) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За твердженнями відповідача протягом червня-липня 2020 року на позивача накладено 2 дисциплінарні стягнення, які встановленим порядком не були зняті, записи про що занесено до матеріалів особової справи майора ОСОБА_1 .

Зокрема, 29.06.2020 року правами начальника 4 відділу ГВ БКОЗ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області підполковника ОСОБА_2 майору ОСОБА_1 оголошено догану за порушення військової дисципліни, яке виразилось у порушенні п.4 Дисциплінарного Статуту ЗС України, а саме, недодержанні військового етикету та неповодженні з гідністю та честю, відповідно до п.«б» ст.48 Дисциплінарного Статуту ЗС України (рапорт підполковника ОСОБА_2 від 29.06.2020 року).

15.07.2020 року під час проведення службової наради, на якій заслуховувався оперативний склад 4 відділу ГВ БКОЗ ГУ СБУ (за результатами оперативно-службової діяльності за перше півріччя 2020 року) майору ОСОБА_1 вказано на незадовільне ставлення до виконання його функціональних обов`язків та відсутність у нього кінцевих результатів і напрацювань (протокол наради від 16.07.2020 року № 4089).

15.07.2020 року правами заступника начальника Головного управління - начальника ГВ БКОЗ Головного управління полковника ОСОБА_3 , майору ОСОБА_1 , відповідно до п. «в» ст.48 Дисциплінарного Статуту ЗС України оголошено сувору догану за грубе порушення військово-службової дисципліни, яке виразилось у неналежному виконанні вимог ст. 4, 16 Дисциплінарного Статуту ЗС України, а саме відсутності кінцевих показників оперативно-службової діяльності у першому півріччі 2020 року (рапорт полковника ОСОБА_3 ).

Про накладення дисциплінарних стягнень позивача ознайомлено у день їх оголошення, що підтверджується його підписом на цих документах; записи також занесені до послужного списку особової справи ОСОБА_1 в розділ «дисциплінарні стягнення».

Майор ОСОБА_1 подав рапорт від 20.07.2020 року на ім`я Голови СБ України ОСОБА_4 із проханням звільнити його з військової служби в СБ України, у зв`язку із невиконанням ним умов контракту, відповідно до п./п.«ж» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Від проходження медичної комісії позивач відмовився, відповідно зазначивши про це у рапорті.

20.07.2020 року ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлений з поданням до звільнення та зобов`язанням не розголошувати відомості, які стали йому відомі під час служби.

20.07.2020 року начальником 4 відділу ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області Собком В.В., відповідно до п.61 розділу 7 Положення проведено бесіду з майором ОСОБА_1 , у ході якої обговорені підстави, строки та порядок його звільнення в запас ЗС України. Бесіда була оформлена відповідним листом, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис.

23.07.2020 року начальником Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області Головашем О.О. також проведено роз`яснювальну бесіду з майором ОСОБА_1 , що оформлена відповідним листом, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис.

24.07.2020 року наказом СБ України № 947-ОС/ДСК за п./п. «б» п.61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБ України та п./п.«ж» (у зв`язку із систематичним не виконанням умов контракту в військовослужбовцем) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у СБ України в запас ЗС України.

Вважаючи наказ СБУ від 24.07.2020 № 947- ОС/дск «По особовому складу» про звільнення з військової служби майора ОСОБА_1 (Б-009503) з дня виключення зі списків особового складу за підпунктом «б» пункту 61, підпункту «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних сил України протиправним, зазначаючи про відсутність порушень військової дисципліни, посилаючи на тиск з боку СБУ та на складний психологічний стан, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Порядок проходження військової служби громадянами України в СБУ визначено, зокрема, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі також - Закон України № 2232-XII).

За приписами ч. 2. ст. 1 Закону України № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про Службу безпеки України» від 25.03.1992 №2229-ХП (далі також - Закон України № 2229), умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.

Нормативно-правовим актом, який визначає порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, рядового складу Служби безпеки України, виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби в особливий період, є Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджене Указом Президента України «Про внесення змін до Указу Президента України від 7 листопада 2001 року №1053» від 27.12.2007 року№ 1262/2007 (з подальшими змінами та доповненнями). Зазначене Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Службі безпеки України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначаються Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (від 24.03.1999 року № 551-XIV).

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами наведеного статуту.

Нормативно-правим актом, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, є Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (від 24.03.1999 № 548-ХІV).

Дія Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та на інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

У силу положень Дисциплінарного статуту Збройних сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту Збройних сил України військова дисципліна досягається, зокрема, шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

За статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту Збройних сил України передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. У відповідності до статті 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Згідно статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

У силу пункту 83 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно із пунктом 84 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Відповідно до пункту 86 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Пунктом 87 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Відповідно п. 97 Дисциплінарного статуту Збройних сил України про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

У даній справі судом встановлено, що протягом червня-липня 2020 року на позивача накладено 2 дисциплінарні стягнення, які встановленим порядком не були зняті, записи про що занесено до матеріалів особової справи майора ОСОБА_1 .

Так, 29.06.2020 року правами начальника 4 відділу ГВ БКОЗ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області підполковника ОСОБА_2 майору ОСОБА_1 оголошено догану за порушення військової дисципліни, яке виразилось у порушенні п.4 Дисциплінарного Статуту ЗС України, а саме, недодержанні військового етикету та неповодженні з гідністю та честю, відповідно до п.«б» ст.48 Дисциплінарного Статуту ЗС України (рапорт підполковника ОСОБА_2 від 29.06.2020 року).

15.07.2020 року під час проведення службової наради, на якій заслуховувався оперативний склад 4 відділу ГВ БКОЗ ГУ СБУ (за результатами оперативно-службової діяльності за перше півріччя 2020 року) майору ОСОБА_1 вказано на незадовільне ставлення до виконання його функціональних обов`язків та відсутність у нього кінцевих результатів і напрацювань (протокол наради від 16.07.2020 року № 4089).

15.07.2020 року правами заступника начальника Головного управління - начальника ГВ БКОЗ Головного управління полковника ОСОБА_3 , майору ОСОБА_1 , відповідно до п. «в» ст.48 Дисциплінарного Статуту ЗС України оголошено сувору догану за грубе порушення військово-службової дисципліни, яке виразилось у неналежному виконанні вимог ст. 4, 16 Дисциплінарного Статуту ЗС України, а саме відсутності кінцевих показників оперативно-службової діяльності у першому півріччі 2020 року (рапорт полковника ОСОБА_3 ).

Про накладення дисциплінарних стягнень позивача ознайомлено у день їх оголошення, що підтверджується його підписом на цих документах; записи також занесені до послужного списку особової справи ОСОБА_1 в розділ «дисциплінарні стягнення».

З матеріалів справи також вбачається, що 29.06.2020 року та 15.07.2020 року начальником ГВ БКОЗ ГУ СБУ та заступником начальника ГУ СБУ начальником ГВ БКОЗ складені рапорти на ім`я начальника ГУ СБУ з метою доповіді безпосередньому керівнику про прийняті рішення про застосування заходів дисциплінарного впливу.

Разом з тим, позивач подав рапорт від 20.07.2020 року на ім`я Голови СБ України ОСОБА_4 із проханням звільнити його з військової служби в СБ України, у зв`язку із невиконанням ним умов контракту, відповідно до п./п.«ж» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Від проходження медичної комісії позивач відмовився, відповідно зазначивши про це у рапорті.

Наряду з цим, 20.07.2020 року ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлений з поданням до звільнення та зобов`язанням не розголошувати відомості, які стали йому відомі під час служби.

20.07.2020 року начальником 4 відділу ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області Собком В.В., відповідно до п.61 розділу 7 Положення проведено бесіду з майором ОСОБА_1 , у ході якої обговорені підстави, строки та порядок його звільнення в запас ЗС України. Бесіда була оформлена відповідним листом, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис.

23.07.2020 року начальником Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області Головашем О.О. також проведено роз`яснювальну бесіду з майором ОСОБА_1 , що оформлена відповідним листом, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис.

З приводу зазначеного суд звертає увагу, що відповідно до вказаних вище приписів законодавства на військовослужбовців покладено обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Статтями 26 і 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 45 розділу III Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

У даній справі до позивача застосовано 2 дисциплінарні стягнення у вигляді догани та суворої догани за порушення військової дисципліни, яке виразилось у порушенні п.4 Дисциплінарного Статуту ЗС України, а саме, недодержанні військового етикету та неповодженні з гідністю та честю, відповідно до п. «б» ст.48 Дисциплінарного Статуту ЗС України та грубе порушення військово-службової дисципліни, яке виразилось у неналежному виконанні вимог ст. 4, 16 Дисциплінарного Статуту ЗС України, а саме відсутності кінцевих показників оперативно-службової діяльності у першому півріччі 2020 року.

Разом з тим, позивач зазначає про відсутність будь-яких порушень військової дисципліни. Проте, суд з цього приводу зазначає наступне.

Факт оголошення позивачу дисциплінарних стягнень та підстав їх накладення доведено останньому під підпис. Заперечення з приводу незгоди з накладеними дисциплінарними стягненнями письмово не зазначено позивачем. Позивачем також подано рапорт від 20.07.2020 року на ім`я Голови СБ України ОСОБА_4 із проханням звільнити його з військової служби в СБ України, у зв`язку із невиконанням ним умов контракту, відповідно до п./п. «ж» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Крім того, під час розгляду справу позивачем не надано доказів на підтвердження вищевказаних доводів сумлінного виконання обов`язків, дотримання військово-службової дисципліни, військового етикету та систематичного виконання умов укладеного контракту в зазначений час та підтвердження протиправного застосування відповідачем до нього дисциплінарних стягнень.

Суд також зазначає, що посилання позивача на те, що він не розумів достеменно власних дій у зв`язку зі станом здоров`я під час ознайомлення з документами та підпису, а також про тиск керівництва під час їх підписання також не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відтак, суд дійшов висновку, що застосування до позивача дисциплінарних стягнень у вигляді догани та суворої догани за дослідженими судом доказами відповідає критерію об`єктивності та співмірності, а посадові особи Служби безпеки України при накладенні дисциплінарних стягнень діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а позовні вимоги позивача у цій частині є необґрунтованими.

Судом також встановлено, що позивач зазначає про подання рапорту про звільнення з СБУ у зв`язку з сімейними обставинами. Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія рапорту позивача про звільнення у зв`язку з невиконання умов контракту, відповідно до підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та про здійснення виплат належної грошової компенсації за неотримане речове майно за весь період військової служби.

Відтак, судом не встановлено факту подання позивачем відповідачу рапорту про звільнення з СБУ у зв`язку з сімейними обставинами від 20.0.2020 року.

Відповідно до пункту 7.10 Інструкції підставою для звільнення військовослужбовців із військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту з їх боку може бути неналежне їх ставлення до виконання службових обов`язків, про що свідчить накладення на них протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються незнятими.

Підпунктом «б» частини 1 пункту 61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 року № 1262/2007, визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється у запас Збройних Сил України, зокрема, осіб офіцерського складу, якщо вони не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час, у разі недоцільності використання їх у запасі Служби безпеки України або на їх прохання.

Згідно з частинами 2-3 пункту 61 Положення звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби здійснюється за підставами, передбаченими пунктами 62 і 63 цього Положення, як правило, без зарахування в розпорядження прямих начальників (командирів). Рішення про звільнення з військової служби в запас або у відставку доводиться до відома військовослужбовців Служби безпеки України, як правило, не пізніше ніж за два місяці до подання про звільнення. Безпосередні та прямі начальники проводять з ними особисті бесіди.

Пунктом 62 Положення встановлено підстави для припинення (розірвання) контракту та звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби. Так, зокрема, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець Служби безпеки України звільняється з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Водночас, поняття «систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем» визначене в пункті 7.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 14.10.2008 року №772 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого, підставою для звільнення військовослужбовців із військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту з їх боку (підпункт "и" пункту 62 Положення № 1262) може бути неналежне їх ставлення до виконання службових обов`язків, про що свідчить накладення на них протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються не знятими.

Таким чином, контракт підлягає розірванню з підстав систематичного невиконання його умов військовослужбовцем у випадку, зокрема, накладення на військовослужбовця протягом року принаймні двох дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються не знятими. Водночас, Служба безпеки України наділена повноваженнями щодо припинення (розірвання) з військовослужбовцем контракту у зв`язку з систематичним невиконанням його умов та звільненням через це військовослужбовця.

Згідно з пунктом 1 контракту про проходження військової служби у Службі безпеки України від 08.10.2017 року позивач взяв на себе зобов`язання проходити військову службу за контрактом осіб офіцерського складу у Службі безпеки України протягом строку дії цього контракту на умовах і в порядку, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють проходження військової служби у Службі безпеки України, сумлінно виконувати вимоги військових статутів Збройних Сил України, нормативно-правових актів Служби безпеки України, інших актів законодавства, службові обов`язки, накази командирів і начальників.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут».

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (статті 2 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

За змістом статей 45 та 68 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем, своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення, зокрема, стосовно молодших та старших офіцерів у вигляді:

- зауваження;

- догана;

- сувора догана;

- позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

- попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

- пониження в посаді;

- пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

- пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

- звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтею 106 Дисциплінарного статуту встановлено, що усі заохочення та дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).

У разі зняття дисциплінарного стягнення у службовій картці військовослужбовця в розділі «Стягнення» робиться запис - коли й ким стягнення знято.

Якщо накладені на військовослужбовця такі дисциплінарні стягнення, як зауваження, догана і сувора догана, після закінчення року після їх накладення не були зняті і він не вчинив за цей час іншого правопорушення, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у відповідній графі розділу «Стягнення» робиться запис про зняття стягнення у зв`язку із закінченням строку.

Як встановлено судом, систематичне невиконання позивачем умов контракту військовослужбовця, проявилось у наступних стягненнях:

- догана за порушення військової дисципліни, яке виразилось у порушенні п.4 Дисциплінарного Статуту ЗС України, а саме, недодержанні військового етикету та неповодженні з гідністю та честю, відповідно до п.«б» ст.48 Дисциплінарного Статуту ЗС України (рапорт підполковника ОСОБА_2 від 29.06.2020 року);

- сувора догана за грубе порушення військово-службової дисципліни, яке виразилось у неналежному виконанні вимог ст. 4, 16 Дисциплінарного Статуту ЗС України, а саме відсутності кінцевих показників оперативно-службової діяльності у першому півріччі 2020 року (рапорт полковника ОСОБА_3 ).

За результатами з`ясування обставин справи судом встановлено відсутність протиправності в діях посадових осіб щодо накладення на позивача згаданих дисциплінарних стягнень. Зворотнього суду не доведено.

Суд також повторно зауважує, що позивач, подавши рапорт від 20.07.2020 на ім`я Голови СБ України ОСОБА_4 із проханням звільнити його з військової служби в СБ України, у зв`язку із невиконанням ним умов контракту, відповідно до п./п.«ж» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» фактично висловив своє небажання виконувати вказівки керівництва та службові завдання, які були поставлені йому на нараді, небажання далі проходити військову службу, та визнав, що він систематично не виконує умови контракту.

У зв`язку з зазначеним суд вважає доцільними доводи відповідача щодо того, що позивач не виправив своєї поведінки зразковим виконання військового обов`язку і стягнення не відіграли своєї ролі, що зумовило виникнення у відповідача підстав для прийняття рішення про звільнення позивача з військової служби.

Позивач зазначає, що про його звільнення він не був повідомлений, відповідно до вимог закону. Проте, суд не погоджується із такими доводами позивача, оскільки матеріали, які надійшли до суду від відповідача свідчать про протилежне.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав звільнення позивача згідно наказу СБУ від 24.07.2020 року № 947- ОС/дск «По особовому складу» про звільнення з військової служби майора ОСОБА_1 (Б-009503) з дня виключення зі списків особового складу за підпунктом «б» пункту 61, підпункту «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних сил України, а відтак, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасувати наказ СБУ від 24.07.2020 року № 947- ОС/дск «По особовому складу» про звільнення з військової служби майора ОСОБА_1 (Б-009503) з дня виключення зі списків особового складу за підпунктом «б» пункту 61, підпункту «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних сил України та поновилення ОСОБА_1 (Б-009503) на військовій службі в Службі безпеки України на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектору 4 відділу Головного відділу по боротьбі з корупцією і організованою злочинністю Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області з 24.07.2020 року.

В зв`язку з наведеним суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Крім того, частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані рішення в даній справі, суд дійшов висновку, що накладення дисциплінарних стягнень у вигляді догани та суворої догани під час проходження військової служби позивачем в ГУ СБ України у м. Києві та Київській області відбулося відповідно до приписів чинного законодавства, а наказ відповідача з урахуванням наведених вище критеріїв, суд вважає законним та обґрунтованим, зокрема, прийнятим з урахуванням дійсних обставин справи та при вірному застосуванні норм права.

З урахуванням викладеного суд відмовляє позивачу в задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумними сумнівом.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів перед судом правомірність своїх дій та прийнятих рішень, натомість доводи позивача не знайшли своє підтвердження та обґрунтування, тому позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст. ст. 2, 5 - 11, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Служби безпеки України, ГУ СБУ в м. Києві та Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст рішення суду складено 27 квітня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач-1: Служба безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33, )
Відповідач-2: ГУ СБУ в м. Києві та Київській області (01010, м. Київ, Аскольдів провулок, 3-А, )

Суддя Є.В. Аблов