Справа № 199/237/21
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/237/21
(2-а/199/24/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

27.04.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції Дніпропетровській області, командира батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пєтухова Дениса Олександровича та старшого лейтенанта поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Вєтрова Вячеслава Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції Дніпропетровській області, командира батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пєтухова Дениса Олександровича та старшого лейтенанта поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАМ №3603501 від 26.12.2020 року про адміністративне правопорушення, винесеної старшим лейтенантом поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Вєтровим Вячеславом Олександровичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 26.12.2020 близько 21-30 год. рухаючись по вул.Набережна Перемоги у м.Дніпрі в напряму Мерефо-Херсонського мосту, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , із непрацюючою правою фарою, був зупинений працівниками поліції в районі АЗС «ГЛУСКО», Набережна Перемоги 5А.

Після зупинки поліцейський повідомив, що у автомобіля є технічна несправність, а саме не працює права фара в режимі ближнього світла. На вимогу поліцейського позивач пред`явив посвідчення водія, однак поліцейський не надав змоги ознайомитись із його службовим посвідченням. Через деякий час працівник поліції запропонував розписатись у постанові. На прохання ознайомитись із постановою відмовив, сказав, що постанова надійде по пошті.

Згодом, переглядаючи електронний кабінет водія https://e-driver.hsc.gov.ua у розділі штрафи, позивач побачив, що 26.12.2020 року відносно нього винесена постанова серії ЕАН №3603501 від 26.12.2020 року, за ч.1 ст.126 КУпАП.

25.01.2021 року у відділенні поштового зв`язку ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови ЕАМ №3603501 від 26.12.2020 року про адміністративне правопорушення, винесену старшим лейтенантом поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Вєтровим Вячеславом Олександровичем. Позивач вважає, що вказана постанова винесена незаконно з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, розгляд справи про адміністративне правопорушення інспектором відбувся просто на дорозі, одразу після, нібито, вчиненого правопорушення.

Крім цього, позивач значив, що рухаючись в темну пору доби з не працюючою правою фарою він нічого не порушував, тобто зупинка транспортного засобу взагалі була незаконна.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд скасувати постанову серії ЕАМ №3603501 від 26.12.2020 року про адміністративне правопорушення, винесену старшим лейтенантом поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Вєтровим Вячеславом Олександровичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень та закрити провадження по вказаній справі.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції Дніпропетровській області надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позов є необґрунтованим, вказував на правомірність дій інспектора та постанови, та відповідність нормам законодавства.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

За п. 1 ст. 126 КУпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, 26.12.2020 року старший лейтенант поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Вєтров Вячеслав Олександрович виніс постанову серії ЕАМ №3603501 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.126 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., у якій зазначив, що 26.12.2020 року о 21.40 год. у місті Дніпрі по вул. Набережна Перемоги, 19, згідно з п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», також у темну пору доби у режимі ближнього світла фар не працювала права фара відповідно до розділу 31.6 (б) ПДР, зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , водій не пред`явив реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування. Постанова про адміністративне правопорушення не містить переліку доказів, на підставі яких поліцейський прийшов до висновку про наявність у діях особи адміністративного правопорушення.

Судом не може бути прийнято до уваги як належні та допустимі докази, на підставі яких прийнято рішення суб`єктом владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відеозаписи з боді-камери поліцейського, оскільки в порушення підпункту третього частини третьої статті 283 КУпАП постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єкта приватного права, що знаходиться у нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Згідно з п. 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

За правилами ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

В оскаржуваній постанові відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис відсутні. Тому наявні відеозаписи наданні представником відповідача не можна вважати допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на Відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 по справі N 524/5536/17, від 17.07.2019 по справі N 295/3099/17 та від 13.02.2020 року по справі N 524/9716/16-а.

Інших доказів, які б свідчили про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, зокрема, пояснень свідків, матеріали справи не містять.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (пункт 23 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід зауважити, що відповідно до вимог статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт порушення позивачем пунктів ПДР України, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дослідивши спірні правовідносини у судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова серії ЕАМ №3603501 від 26.12.2020 року про адміністративне правопорушення, винесена старшим лейтенантом поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Вєтровим Вячеславом Олександровичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень скасуванню, через недоведеність скоєння позивачем адміністративного правопорушення та винність даної особи, оскільки належних доказів відповідачем на підтвердження вини позивача до суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи ту обставину, що позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції слід стягнути судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 20, 77, 242, 243-244, 263, 286 КАС України, суд, ст.ст. 9, 122, 251, 247, 258, 280 КУпАП України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції Дніпропетровській області, командира батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пєтухова Дениса Олександровича та старшого лейтенанта поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Вєтрова Вячеслава Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ №3603501 від 26.12.2020 року про адміністративне правопорушення, винесену старшим лейтенантом поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Вєтровим Вячеславом Олександровичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко