Справа № 480/1827/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 р.Справа № 480/1827/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

представник позивача - Нечипоренко З.О

представник відповідача- Сєділєва Т.А.

представник третьої особи - Харченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2020, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 30.11.2020 по справі № 480/1827/19

за позовом Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області треті особи Сумська міська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Верхньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області (далі Верхньосироватська СР, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ( далі ГУ Держгеокадастру у Сумській обл., відповідач), третя особа Сумська міська рада ( далі СМР), в якому просила:

1) визнати протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. щодо не здійснення формування та не передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 25 га, яка розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської СР згідно з викопіюванням з чергового кадастрового плану (М 1: 10000), оточена земельними ділянками, які зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами: :06:001:0001, :06:001:0015, :06:001:0017, :06:001:0019, :06:001:0100, :09:005:0018, :09:005:0017, :09:005:0009, :07:002:0283, :07:006:0004, :07:006:0005, у комунальну власність Верхньосироватської СР;

2) зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. протягом трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили здійснити формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 25 га, яка розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської СР згідно з викопіюванням з чергового кадастрового плану (М 1: 10000), оточена земельними ділянками, що зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами: :06:001:0001, :06:001:0015, :06:001:0017, :06:001:0019, :06:001:0100, :09:005:0018, :09:005:0017, :09:005:0009, :07:002:0283, :07:006:0004, :07:006:0005, що не була передана у комунальну власність Верхньосироватської СР за наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. від 06.12.2018 № 18-9638/16-18-СГ, та передати зазначену земельну ділянку до комунальної власності Верхньосироватської об`єднаної територіальної громади (далі Верхньосироватська ОТГ) в особі Верхньосироватської СР у порядку, передбаченому ст. 117 Земельного кодексу України ( далі ЗК України).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. щодо не проведення інвентаризації земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської СР згідно з викопіюванням з чергового кадастрового плану (М 1: 10000), оточена земельними ділянками, які зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровиминомерами: :06:001:0001, :06:001:0015, :06:001:0017, :06:001:0019, :06:001:0100, :09:005:0018, :09:005:0017, :09:005:0009, :07:002:0283, :07:006:0004, :07:006:0005.

Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. провести інвентаризацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської СР згідно з викопіюванням з чергового кадастрового плану (М 1: 10000), оточена земельними ділянками, які зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами: :06:001:0001, :06:001:0015,:06:001:0017,:06:001:0019, :06:001:0100, :09:005:0018, :09:005:0017, :09:005:0009, :07:002:0283, :07:006:0004, :07:006:0005.

Стягнуто з ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. за рахунок бюджетних асигнувань на користь Верхньосироватської СР Сумського району Сумської області в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1921 грн.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що спірна земельна ділянка виділена товариству «Енергетик-93», про що видано Державний Акт на право постійного користування землею серії від 12.02.1998 СМ №033, доказів скасування якого позивачем до суду не надано. Вказав, що він не є розпорядником спірної земельної ділянки, оскільки відсутні докази того, що така земельна ділянка є державної форми власності, а відповідно до рішення Великобобрицької СР від 18.05.2005 її вилучено із приватизації земель садового кооперативу «Енергетик 93» та переведено до земель запасу сільської ради. Доказів такого переведення не надано, а на Публічній кадастровій карті України земельні ділянки не зазначаються як землі запасу і тим більше як землі державної власності. Відомості щодо вжиття заходів щодо доведення до відома членів садового кооперативу змісту вказаного рішення та оформлення їх прав відсутні, що також свідчить про неможливість стверджувати про її належність до земель державної форми власності. Рішення ВК Великобрицької СР від 15.12.1993 № 67, Великобобрицької СР від 18.05.2005, Розпорядження Краснопільської РДА від 29.12.2008 № 542 «Про вилучення земельних ділянок у садового кооперативу «Енергетик 93» прийняті до набуття повноважень ГУ Держгеокадастру на розпорядження землями державної власності, після набуття яких на відповідний орган не покладався контроль за обліком таких земель і їх власників. Зауважив, що ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. земельні ділянки фізичним особам не відводили, а надавала, зазначена вище сільська рада, інформація щодо виділення земельної ділянки у приватну власність у ГУ Держгеокадастру також відсутня, оскільки акт відповідач не видав, а реєстрація державних актів здійснювалась в журналі сільської ради, а тому інвентаризація повинна проводитись Верхньосироватської сільської радою, так як всі матеріали по спірній земельній ділянці наявні у неї. Крім того, ГУ Держгеокадастру у Сумськійй обл. перебуває на стадії ліквідації як юридичної особи публічного права, а тому не може укладати будь-які угоди кошти на проведенням інвентаризації також відсутні.

05.02.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження по справі № 480/1827/19.

01.04.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання Сумської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі задоволено та призначено розгляд справи в режимі відеоконференції.

19.04.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 480/1827/19 задоволено.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Треті особи - Сумська міська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, вислухавши суддюдоповідача, представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорені сторонами.

09.04.1993 рішенням 13 сесії 21 скликання Великобобрицької СР народних депутатів «Про виділення земельних ділянок під колективні сади» було вирішено відчужити із земель запасу підсобного господарства Сумського Червонозоряного рафінадного заводу під колективні сади загальну площу в розмірі 50га, у тому числі товариству «Енергетик-93» (т.2, а.с.127-130).

15.12.1993 рішенням ВК Великобобрицької СР народних депутатів №67 «Про передачу в приватну власність (безкоштовно) земельних ділянок членам садово-городніх кооперативів» (т.1, 66, т.2, а.с.91-110), з урахуванням рішення 11 сесії 21 скликання Великобобрицької СР народних депутатів від 05.12.1993 «Про передачу виконкому Великобобрицької СР народних депутатів повноважень по розгляду заяв громадян з земельних питань» (т.1, а.с.64), за наслідком розгляду заяв членів садово-городніх кооперативів передано у приватну власність (безкоштовно) земельні ділянки членам садово-городніх кооперативів, у тому числі садово-городнього кооперативу «Енергетик-93».

12.02.1998 на підставі вказаного рішення товариству «Енергетик-93» видано державний акт на право постійного користування землею загальною площею 36,67га (т.1, а.с.113-115).

18.05.2005 рішенням 20 сесії 4 скликання Великобобрицької СР розглянуто акти про порушення земельного законодавства членами садово-городніх кооперативів від 10.04.2005 та за неефективне використання земельних ділянок протягом семи років, не сплату у повному обсязі земельного податку вирішено вилучити із приватизації земельні ділянки, які належать, в тому числі членам садового кооперативу «Енергетик-93», та вирішено долучити землю до земель запасу сільради (т.1, а.с.62-63).

Даним рішенням також запропоновано членам садово-городніх кооперативів в індивідуальному порядку звертатись до сільради за дозволом на передачу в приватну власність вищезазначених земельних ділянок, при умові ефективного використання, а також запропоновано до 18.06.2005 укласти договори оренди.

29.12.2008 розпорядженням голови Краснопільської РДА №652 «Про вилучення земельних ділянок у садового кооперативу «Енергетик-93» на території Великобобрицької сільської ради» вилучено землі у кооперативу «Енергетик-93» площею 36,7га ріллі, які надавались для ведення садівництва і та не використовувалися за цільовим призначенням та переведено дані землі до земель запасу сільської ради (т.1, а.с.65).

31.01.2018 на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України №60-Р, наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. від 06.12.2018 №18-9638/16-18-СГ передано у комунальну власність Верхньосироватської СР земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1700,5307 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Верхньосироватської сільської ОТГ Сумського району Сумської області (т.1, а.с.27).

06.12.2018 передача земель оформлена актом прийому-передачі, згідно з додатком до якого, до комунальної власності Верхньосироватської СР було передано 294 земельні ділянки (т.1, а.с.28-30), однак, серед них була відсутня спірна земельна ділянка, орієнтовною площею 25 га, яка оточена земельними ділянками, що зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами: :06:001:0001, :06:001:0015, :06:001:0017, :06:001:0019, :06:001:0100,:09:005:0018, :09:005:0017,:09:005:0009,:07:002:0283,:07:006:0004, :07:006:0005.

27.03.2019 листом №02-34/417 ОСОБА_13 звернулась до відповідача з проханням передати у комунальну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 25,0га, що розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської СР Сумського району, та що не була передана згідно з наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 06.12.2018 №18-9638/16-18-СГ (т.1, а.с.25-26).

17.04.2019 у відповідь на даний лист відповідач листом №18-18-0.331-2548/2-19 (т.4, а.с.128) повідомив, що за інформацією відділу у Краснопільському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. зазначена земельна ділянка надана у приватну власність членам кооперативу «Енергетик-93» відповідно до рішення Великобобрицької СР Краснопільського району від 15.12.1993, а Відповідно до пункту 4 статті 122 Земельного кодексу України та підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 380, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, а тому у ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. відсутні підстави для прийняття рішення стосовно передачі зазначеної вище земельної ділянки у комунальну власність.

Додатково повідомив, що з метою встановлення місця розташування земельних ділянок, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру проводиться інвентаризація земель. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №513 «Про затвердження порядку проведення інвентаризації земель» замовником робіт із інвентаризації земель можуть бути орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі. Розробником технічної документації із інвентаризації земель є фізичні та юридичні особи, що мають ліцензію на проведення робіт із землеустрою.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. щодо непроведення інвентаризації спірної земельної ділянки та зобов`язання відповідача її провести.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, а відповідач фактично оскаржує рішення суду в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 ЗК України встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ч.1 ст.79 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

За приписами абз. 4 ч.2 вказаної статті формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі Закон № 858) інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч.4 цієї статті інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення проводиться з такими особливостями:

а) підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є:

для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою;

в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої знаходиться масив;

б) при проведенні інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення здійснюються заходи щодо:

внесення до Державного земельного кадастру відомостей про сформовані земельні ділянки, відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру;

формування невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок;

формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під польовими дорогами;

формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під полезахисними лісовими смугами та іншими захисними насадженнями, які обмежують масив та земельні ділянки, розташовані уздовж масиву.

За результатами проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення відомості про такий масив та про земельні ділянки, розташовані в ньому (у разі їх формування або за відсутності відомостей про них у Державному земельному кадастрі), вносяться до Державного земельного кадастру, про що замовник документації із землеустрою письмово повідомляє власників та користувачів земельних ділянок.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що порядок проведення інвентаризації земель затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення інвентаризації земель на час виникнення спірних правовідносин затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513 ( далі Порядок №513), яким визначено вимоги щодо проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складання за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку інвентаризація земель проводиться з метою: забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень; здійснення землеустрою.

Згідно з п.п. 4-5 Порядку № 513 об`єктами інвентаризації земель згідно із цим Порядком є територія України, територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, окремі земельні ділянки.

Інвентаризація земель проводиться в межах адміністративно-територіальних одиниць, землеволодінь або землекористувань і територій, межі яких визначені проектами формування території і встановлення меж сільських, селищних рад.

Відповідно до п.п.7-9 цього Порядку вихідними даними для проведення інвентаризації земель є: матеріали з Державного фонду документації із землеустрою; відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; файлів обміну даними про результати робіт із землеустрою; містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку; планово-картографічні матеріали, в тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику (Проект "Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру") між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень; копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку; матеріали, підготовлені за результатами обстеження земельних ділянок щодо їх якісного стану.

Підставою для проведення інвентаризації земель є рішення відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Замовниками технічної документації можуть бути органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим чи органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі (далі - замовники).

За приписами п. 23 цього Порядку окремо складаються переліки земельних ділянок (земель): наданих у власність (користування) з кадастровими номерами; наданих у власність (користування) без кадастрових номерів; не наданих у власність та користування у розрізі угідь; що використовуються без документів, які посвідчують право на них; що використовуються не за цільовим призначенням; невитребуваних земельних часток (паїв); відумерлої спадщини. На підставі зазначених переліків складається зведена порівняльна таблиця даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, та інформації, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, і Державному земельному кадастрі, в якій за наявності відображаються розбіжності.

Аналогічні норми містяться в Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №476 ( далі Порядок № 476), чинного станом на момент розгляду справи, п.8 якого доповнено приписами, відповідно до яких підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є:

для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою;

в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої розташований масив.

Проведення державної інвентаризації земель забезпечує Держгеокадастр або його територіальний орган шляхом прийняття наказу про проведення державної інвентаризації земель.

За приписами п.п.1,3 Положення «Про Головне управління Держгеокадастру у Сумській області», затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308 ( далі Положення № 308) Головне управління Держгеокадастру в Сумській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане (п.1).

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Сумської області.

Згідно з пп.пп.13,21 п.4 вказаного Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством на території Сумської області; здійснює землеустрій, у тому числі забезпечує проведення державної інвентаризації земель.

Частиною 1 ст. 117 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

На час виникнення спірних правовідносин питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р ( далі Розпорядження № 60-р), згідно з абз.1 якого Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, починаючи з 01.02.2018 доручено забезпечити формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із ст. 117 ЗК України.

16.11.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» №1113 (чинна на час розгляду справи судом), п.1 якої постановлено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити:

1) прискорення проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності;

2) передачу з 17.11.2020 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 ЗК України;

3) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліків земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди (емфітевзису) таких земельних ділянок відповідно до ст. 117 ЗК України;

4) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15.12.2020 документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 ЗК України;

5) у разі відмови органів місцевого самоврядування від підписання акту приймання-передачі земельних ділянок, зазначених у підпункті 1 цього пункту, вжиття заходів до включення відповідних земельних ділянок до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги з урахуванням вимог Земельного кодексу України.

За наслідком системного аналізу вказаних правових положень колегія суддів зазначає, що саме на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру обов`язок щодо формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, шляхом проведенні інвентаризації земель з подальшою передачею їх у комунальну власність, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Судовим розглядом встановлено, що Верхньосироватська СР листом від 27.03.2019 № 02-34/417 звернулась до ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. з проханням передати у комунальну власність спірну земельну ділянку, у відповідь на який відповідачем повідомлено про відсутність підстав для прийняття рішення стосовно передачі такої земельної ділянки у комунальну власність та зазначено про те, що з метою встановлення місця розташування земельних ділянок, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру проводиться інвентаризація земель, з посиланням на Порядок КМУ №513. ( лист від 17.04.2019 № 18-18-0.331-2548/2-19).

Колегія суддів зауважує, що у вказаному листі ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. самостійно зазначено про необхідність проведення інвентаризації спірної земельної ділянки орієнтовною площею 25,0га, що розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської СР Сумського району, з метою вирішення питання щодо можливості її подальшої передачі позивачу, однак жодних дій, спрямованих на її проведення, не вчинено.

З огляду на викладені вище правові норми та враховуючи те, що саме на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру покладається обов`язок щодо проведення інвентаризації, яка також наділений правом щодо замовлення таких робіт колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. щодо не проведення інвентаризації спірної земельної ділянки є протиправною, а відтак наявні підстав для зобов`язання відповідача на проведення відповідних дій.

Посилання відповідача на відсутність доказів того, що спірна земельна ділянка є державної форми власності колегія суддів визнає слушними, однак зазначає, що це не спростовує обов`язку ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. здійснити інвентаризацію, яка проводиться саме з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою їхніх меж, розмірів, правового статусу та інших визначених законом необхідних характеристик.

Твердження ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. про те, що інвентаризація має проводитись сільською радою, так як всі матеріали по спірній земельній ділянці наявні у неї, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки відповідачем до суду не надано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тоді як позивачем до суду надано лист, в якому зазначено, що будь-які документи, які підтверджують оформлення права приватної власності чи користування за фізичними особами на земельні ділянки, розміщені в межах земельного масиву колишнього садового кооперативу «Енергетик 93), в тому числі книги записів (реєстрації) державних актів на земельні ділянки у Верхньосироватській СР відсутні ( лист від 19.04.2021 № 03-24/550, вх. №20797 )

Доводи апелянта про те, що ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. знаходиться на стадії ліквідації як юридичної особи публічного права, а тому не може укладати будь-які угоди колегія суддів до уваги не бере, оскільки на виконання постанови КМУ від 05.04.2021 «Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» № 301 видано Наказ Держгеокадастру від 19.04.2021 № 210 Про відміну рішення про ліквідацію територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Посилання апелянта на відсутність доказів щодо скасування державного акту на право постійного користування землею серії від 12.02.1998 СМ №033, за яким спірна земельна ділянка виділена товариству «Енергетик-93», колегія суддів до уваги не бере та зазначає.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЗК України ( в редакції від 18.12.1990 №561-ХІІ, що діяла на момент видачі такого акту) право користування земельною ділянкою чи її частиною припинялось у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства, а згідно з п. в» ч.1 ст. 141 ЗК України ( в чинній редакції) підставою припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Тобто ЗК України як у попередній, так і в чинній редакції містить норму, відповідно до якої припинення діяльності підприємств, установ, організацій є підставою припинення права постійного користування цими земельними ділянками, про що вірно було зазначено судом першої інстанції.

Щодо клопотання апелянта про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що даний спір підлягає розгляду в цивільному провадження колегія суддів зазначає.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.

Враховуючи те, що даний спір стосується саме виконання функцій відповідача щодо проведення інвентаризації, то даний спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як наслідок, клопотання ГУ Держгеокадастру у Сумській обл. про закриття провадження по справі не підлягає задоволенню.

Щодо інших доводів сторін колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 440/1827/19 без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про закриття провадження по справі - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 по справі №480/1827/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 28.04.2021.