Справа № 360/4571/20
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року справа №360/4571/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Косогової Людмили Олексіївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі №360/4571/20 (головуючий І інстанції Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу доплати до грошового забезпечення за роботу в період карантину у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з 12.03.2020 до 14.05.2020;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу доплату до грошового забезпечення за роботу в період карантину у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з 12.03.2020 до 14.05.2020.

В обґрунтування позову зазначив, що з 14.12.2017 до 14.05.2020 проходив службу в органах Національної поліції України та 14.05.2020 року звільнився зі служби в поліції.

31.07.2020 та 25.08.2020 звернувся до відповідача з питанням доплати до грошового забезпечення за роботу в період карантину, на що отримав відмову в нарахуванні та виплаті такої доплати.

Такі дії відповідача є протиправними, порушують його право на отримання заробітної плати (грошового забезпечення) з огляду на положення постанови КМУ № 375, що доплата до заробітної плати (грошового забезпечення за період роботи під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, виплачується окремим категоріям працівників за весь період карантину та за 30 днів після його завершення пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Перелік посад, яким встановлюється доплата, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, за критеріями обумовленими постановою КМУ № 375.

В період з 12.03.2020 до 14.05.2020 позивач як поліцейський виконував свої службові обов`язки в період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

За змістом вказаного доручення Голови Національної поліції України нарахування та виплата доплати за роботу під час карантину, яка встановлюється на підставі постанови КМУ № 375, жодним чином не пов`язується із фактом звільнення поліцейського зі служби, а залежить від відпрацьованого часу поліцейським в особливих умовах (умовах карантину).

Більше того, виходячи зі змісту постанови КМУ № 375 звільнення працівника (у тому числі поліцейського) з роботи жодним чином не впливає на право такого працівника на отримання доплати за період роботи під час карантину.

Оскільки позивач виходячи зі своїх функціональних обов`язків брав участь в ОРД та у проведенні оперативних комбінацій в оперативно-розшукових справах, тому він має право на отримання доплати до грошового забезпечення за роботу у період карантину.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, представник позивача звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_2 проходив службу в Національній поліції України з 14.12.2017 по 14.05.2020 (арк. спр. 4-7).

Наказом ГУНП в Луганській області від 05.05.2020 № 421 о/с звільнено зі служби в поліції сержанта поліції ОСОБА_2 , техніка-криміналіста відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку ГУНП в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням), з 14.05.2020, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 03 роки 05 місяців 16 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 01 рік 06 місяців 10 днів, відрахувавши з грошового забезпечення кошти за 10 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки, встановивши відсоток премії за травень 2020 року 132,27%, сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 3402,85 грн (арк. спр. 13).

ОСОБА_2 звернувся на гарячу лінію Національної поліції України щодо невстановлення доплати до грошового забезпечення за роботу в період карантину.

Листом від 21.08.2020 № 980/1/111/22-2020 УФЗБО ГУНП в Луганській області повідомило позивача, що відповідно до вимог наказу МВС України від 03.06.2020 № 431 "Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину" виплати повинні здійснюватися поліцейським, які перебувають на штатних посадах в органах Національної поліції України. Зважаючи на викладене, на час нарахування доплати до грошового забезпечення у липні 2020 року позивача було звільнено з ГУНП в Луганській області, не отримував грошове забезпечення, тому підстав для встановленні додаткової доплати в період дії карантину немає (арк. спр. 14).

Також листом від 07.09.2020 № 6140/111/22/05-2020 ГУНП в Луганській області, зокрема, повідомило позивача, що нарахування додаткової доплати здійснювалося у відсотковому відношенні до грошового забезпечення з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер пропорційно до відпрацьованого часу вищезазначених умовах. Начальникам відділів поліції та окремим структурним підрозділам ГУНП в Луганській області керівництвом ГУНП в Луганській області було доручено сформувати списки підлеглого особового складу з відображенням кількості днів/діб/змін, протягом яких поліцейські під час виконання службових обов`язків забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання службових обов`язків мали безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, на підставі яких у подальшому було здійснено нарахування та виплату додаткової доплати. Зважаючи на відсутність ОСОБА_2 у списках осіб щодо виплати доплати за роботу в період карантину, вказана доплата позивачу не нараховувалась (арк. спр. 15).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що у спірний період позивач, відповідно до функціональних обов`язків, не забезпечував життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків не мав безпосередній контакт з населенням, отже, не має права на отримання доплати до грошового забезпечення.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580).

На підставі частин першої та другої статті 94 Закону № 580 поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на усій території України карантин.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 342 "Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (далі - Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 "Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни" (далі - Постанова № 375) установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

На підставі пунктів 2-5 Постанови №375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року № 485 "Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я" затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі Порядок №485)

Пунктом 1 Порядку №485 визначено, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: "Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками" (далі - бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку №485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

На підставі абзаців 1 та 2 пункту 4 Порядку №485 кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03 червня 2020 року № 431 "Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину", яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов:

1) особа є поліцейським;

2) поліцейський забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Таким чином вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.

Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як моральноправовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.

Між тим, матеріали справи не містять належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів відповідності позивача критеріям, встановлених зазначеною вище постановою КМУ критеріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Вивченням функціональних обов`язків співробітників відділу розшуку злочинців та зниклих громадян УКР ГУНП в Луганській області, затверджених начальником УКР ГУНП в Луганській області 29.05.2018 № 82/111/14-2018ДСК, встановлено, що технік-криміналіст виконує доручення та вказівки оперуповноважених, яким підпорядковується, або керівництва свого підрозділу на одному з напрямів діяльності структурного підрозділу Центрального апарату МВС України. За вказівкою професіонала або керівника, якому він підпорядкований, готує довідкові та аналітичні матеріали для їх подальшого використання (заслуховування) на оперативних нарадах. Виконує роботу, пов`язану із забезпеченням функціонування оперативно-технічних засобів, автотранспорту, засобів оперативного зв`язку. Бере у разі необхідності участь в оперативно-розшуковій діяльності, у тому числі за дорученням свого керівництва проводити особистий розшук необхідної інформації за конкретними справами, які є у провадженні або під контролем у структурному підрозділі Центрального апарату МВС України. Виконує окремі доручення керівництва у кримінальних справах щодо встановлення місцезнаходження підозрюваних та свідків. За дорученням керівництва бере участь у проведенні оперативних комбінацій в оперативно-розшукових справах, забезпеченні безпеки та фізичного захисту джерел оперативної інформації, запобіганні виявлень злочинної діяльності на території обслуговування. Здійснює технічну роботу, пов`язану з веденням діловодства у підрозділі. Виконує інші доручення свого керівництва у межах своєї компетенції (арк. спр. 42-43).

Вищевикладене свідчить, що у період з 12.03.2020 року по 14.05.2020 року позивач, з огляду на його функціональні обов`язки, не забезпечував життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків не мав безпосередній контакт з населенням.

Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктами 3,8, частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Косогової Людмили Олексіївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі №360/4571/20 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі №360/4571/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 26 квітня 2021 року, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар