Справа № 240/1899/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/1899/21
категорія 112010201
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Майстренко Н.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання незаконною відмови, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:
- визнати незаконною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні мені пенсії за вислугу років;
- зобов`язати відповідача призначити мені пенсію за вислугу років з дня звернення та розпочати виплату пенсії з відповідної дати.
У позовній заяві позивач зазначає, що Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що викладачі і концертмейстери позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право на отримання пенсії за вислугу років.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що згідно поданих документів страховий стаж становить 33 роки 0 місяців 15 днів, з них стаж, що дає право на пенсію за вислугу років, станом на 11.10.2017 становить 1 рік 3 місяці 1 день, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років, тому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.08.2020 у призначенні пенсії позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що після звільнення з роботи 04.08.2020, з метою виходу на пенсію за вислугу років, маючи документи, що підтверджують педагогічний стаж роботи 29 років, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із відповідною заявою.
Відповідачем 12.08.2020 прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.
Також відповідач листом від 16.09.2020 повідомив позивача про те, що ним була розглянута її заява від 05.08.2020 №1269 та подані документи по питанню призначення пенсії за вислугу років відповідно пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням вимог пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Управління зазначило, що згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1990 до спеціального стажу не зараховано періоди трудової діяльності в Іршанській музичній школі на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера з 01.01.1992 по 14.09.1992, з 04.10.1993 по 27.08.1994, 01.11.1999 по 30.05.2009, в Іршанській школі мистецтв з 01.09.2009 по 04.08.2020, в Полігонівській дитячій музичній школі з 01.09.1994 по 01.10.1999, які належить до позашкільних навчальних закладів. Переліком №909 не передбачені посади викладача по класу фортепіано та концертмейстера, тому періоди роботи на цих посадах не зараховуються до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.
Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернулась із вказаним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон), який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Відповідно до ст. 51 Закону окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком, встановлюються пенсії за вислугу років.
Відповідно до ст. 52, пункту "е" ч. 1 ст. 55 Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не зараховано до спеціального стажу позивача період роботи в Іршанській музичній школі на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера з 01.09.1992 по 14.09.1992, з 04.10.1993 по 27.08.1994, 01.11.1999 по 30.05.2009, в Іршанській школі мистецтв з 01.09.2009 по 04.08.2020, в Полігонівській дитячій музичній школі з 01.09.1994 по 01.10.1999.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про позашкільну освіту" заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.
За змістом ст. 15 Закону України "Про позашкільну освіту" позашкільна освіта у закладах позашкільної освіти може здійснюватися за художньо-естетичним напрямом, який забезпечує розвиток творчих здібностей, обдарувань та здобуття вихованцями, учнями і слухачами практичних навичок, оволодіння знаннями в сфері вітчизняної і світової культури та мистецтва.
Початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші) також передбачені Переліком типів позашкільних навчальних закладів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433 (п. 6 цього Переліку).
Згідно з розділом 1 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах посадами, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, є: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Таким чином, наведеним Переліком визначено навчальні заклади і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Разом з цим, Кабінетом Міністрів України дорученням від 06.01.1995 №397/21 погоджено поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання Порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, без внесення змін до неї, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2.
Вказане свідчить про те, що особа, яка займає посаду викладача в музичній школі, є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, і робота на такій посаді дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ.
Отже, стаж роботи особи на посаді викладача повинен зараховуватися до страхового стажу відповідно до пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ, навіть якщо така посада прямо не передбачена Переліком №909.
Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Таким чином, посада викладача дитячої музичної школи належить до посад педагогічних працівників, які відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають право на пенсію за вислугу років.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як вбачається з матеріалів справи, факт зайнятості позивача на зазначеній роботі підтверджується даними трудової книжки.
Таким чином, період роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, підтверджений належними та допустимими доказами, що, у свою чергу доводить протиправність дій відповідача щодо відмови в призначенні їй даного виду пенсії, зважаючи на що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 908,00 грн. в рахунок відшкодування судового збору.
Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд
Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дня звернення за її призначенням.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 27.04.2021.

Суддя Н.М. Майстренко