Справа № 160/902/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Справа № 160/902/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області
третя особа Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля»
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
20.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач працює у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та наказом роботодавця від 15.04.2020 року №2888 було оголошено простій підприємства з 20.04.2020 року по 15.05.2020 року з оплатою праці працівників, що знаходяться в простої в розмірі не нижче тарифної ставки (окладу). В період з 21.04.2020 року по 06.05.2020 року позивач перебував у тимчасовій непрацездатності, у зв`язку із загальним захворюванням, що підтверджується листком непрацездатності, який був наданий в комісію із соціального страхування роботодавця. Після чого, вказаною комісією було прийнято рішення призначити позивачу матеріальне забезпечення по вказаному листку непрацездатності. Сума нарахованої допомоги по лікарняному за перші 5 календарних днів роботодавцем було виплачено позивачу, наступні 11 календарних днів повинні бути виплачені відповідачем, оскільки відповідачу було передану відповідну заяву-розрахунок, яка була передана роботодавцем на розгляд відповідача через електронну систему, проте 24.06.2020 року роботодавцем отримана квитанція від відповідача про не прийняття заяви-розрахунку з позначкою «Допомога по тимчасовій непрацездатності за календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок фонду не надається, оскільки суперечить нормам ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Позивач не погоджується із вказаними діями відповідача та вважає їх такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
21.01.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля».
01.02.2021 року на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що до Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від третьої особи - страхувальника ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшла заява-розрахунок про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, проте 24.06.2020 Павлоградським відділенням відхилена заява - розрахунок у зв`язку з включенням до неї листків непрацездатності працівників підприємства з періодом непрацездатності, що збігається з періодом простою підприємства. При цьому, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не підтверджено факт виходу таких працівників на роботу у період простою. Враховуючи позицію Міністерства соціальної політики України, яка викладена в листі від 31.07.2015 №445/18/99-15, для працівників підприємства, яким на час простою визначено спеціальний графік виходу на роботу або передбачено необхідність виходу на роботу на певний період, допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду надається на загальних підставах за календарні дні його тимчасової непрацездатності. З огляду на вищевказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
16.02.2021 року від третьої особи надійшли пояснення, відповідно до яких вказано на протиправність дій відповідача, оскільки вони не відповідають вимогам чинного законодавства.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює машиністам гірничих виїмкових машин підземним 6 розряду з повним робочим днем у шахті у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «Павлоградвугілля», що підтведжується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки.
Наказом Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське» Приватного акціонерного товариства «Павлоградвугілля»№2888 від 15.04.2020 року на підприємстві оголошено простій з оплатою праці працівників, що знаходяться в простої не нижче тарифної ставки (окладу).
Відповідно до листка непрацездатності серії АДЮ 604125 позивач перебував на лікарняному з 21.04.2020 року по 06.05.2020 року.
Згідно з протоколом №13 від 27.05.2020 року засідання комісії із соціального страхування ПСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», розглянувши звернення та документи про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованим особам, комісія (уповноважений) із соціального страхування вирішила призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності зокрема ОСОБА_2 відповідно до листка непрацездатності серії АДЮ 604125 за період з 21.04.2020 року по 06.05.2020 року, кількість днів, що підлягають оплаті 16, в тому числі 11 днів за рахунок коштів Фонду.
Відповідно до розрахунку матеріального забезпечення сума нарахованої допомоги з тимчасової непрацездатності склала по лікарняному листку серії АДЮ 604125 за перші 5 календарних днів за рахунок ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі 5482,90 грн., за рахунок відповідача: за наступні 11 календарних днів в розмірі 12 062,38 грн.
ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» було направлено до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області заяву розрахунок страхувальника №001857 від 19.06.2020 року.
Згідно квитанції Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області №3 вищевказану заяву розрахунок не прийнято, оскільки «Допомога по тимчасовій непрацездатності за календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок фонду не надається, оскільки суперечить нормам ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»
Позивач не погоджується з відмовою відповідача у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності та вважає її такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105 (далі - Закон № 1105).
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).
Статтею 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.
Згідно статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).
Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
Тобто, для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на її отримання, є належним чином виданий та оформлений листок непрацездатності.
Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.
Порядок оформлення і видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, регламентується Наказом Міністерства охорони здоров`я від 09 квітня 2008 року №189 Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності (далі - Порядок № 189).
Згідно з п. 3.2 Порядку № 189 організація експертизи тимчасової непрацездатності здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13 листопада 2011 року №455 та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406.
Так, з матеріалів справи вбачається, що наданий позивачем листок непрацездатності виданий на підставі та у відповідності до приписів законодавства. Будь-яких помилок, виправлень, відсутності реквізитів, визначених наведеними інструкціями, листок непрацездатності серії АДЮ 604125 не містить, що також підтверджується, що при прийнятті вказаного листка непрацездатності відповідачем не наведено будь-яких недоліків в оформлені відповідних документів на отримання матеріальної допомоги. Вказана обставина не є спірною і не заперечується відповідачем.
Підставою непризначення допомоги позивачу, як зазначає відповідач і підтверджується матеріалами справи, є те, що у період перебування позивача на лікарняному ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» знаходилось у простої.
Суд зазначає, що ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності:
1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;
2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;
3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;
4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;
5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;
6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.
Згідно з ч. 2 вказаної статті застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.
Таким чином, наведена норма містить вичерпний перелік підстав, при яких матеріальна допомога не призначається, і розширеному тлумаченню не підлягає.
Крім того, листом Мінсоцполітики від 23.06.2020 року №6387/0/290-20/45 «Щодо виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності під час запровадження простою на підприємстві» роз`яснено підстави виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності та зазначено, що період простою підприємства не належить до переліку підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, встановлених ст. 23 Закону №1105.
У листі також процитовані норми Закону №1105 та зазначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
Порядок і умови видачі листка непрацездатності визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену наказом МОЗ України від 13.11.2001 року № 455, яка не містить положень, згідно з якими листок непрацездатності не видається у період простою підприємства.
У листі Мінсоцполітики від 23.06.2020 року №6387/0/290-20/45 зазначено, що під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватись працівнику на загальних підставах.
З огляду на викладене, відповідачем не може бути відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованих особам з підстав інших, ніж передбачені ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Судом наявності таких підстав не встановлено. Разом з тим, до суду не надано доказів того, що вказаний листок непрацездатності виданий з порушеннями або є недійсними. Відповідачем ця обставина не спростована.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. Враховуючи заявлені позовні вимоги, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №30402250 від 15.01.2021 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв