Справа № 175/2403/20
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2403/20
Провадження № 2-а/175/47/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бойка О.М.,

при секретарі - Кравченко А.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області капітана поліції Андреєва Юрія Петровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25 червня 2020 року відповідач було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18№803584, було накладено штраф у розмірі 680 грн.

Відповідно до постанови позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП. Як зазначено в постанові «25 червня 2020 року о 06,30 год. в м. Дніпрі Лоцманський узвіз, буд.8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мерседес Бенц, номерний знак НОМЕР_1 , який використовується в режимі маршрутного таксі на комерційній основі, мав несправності, а саме: не працював звуковий сигнал та стоянкова гальмова система при відключеному від трансмісії двигуні не забезпечує нерухомий стан, чим порушив п. 31.4.7. (Б) ПДР України», та накладено на позивача штраф у розмірі 680,00 грн.

У свою чергу, позивач зазначає про те, що постанову вважає необгрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 283,284 КУпАП, в ній не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, тоді як п. 31.4.7. (Б) ПДР не містить заборони експлуатації транспортного засобу в якому стоянкова гальмова система при відключеному від трансмісії двигуні не забезпечує нерухомий стан, тому вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначає, що не був на маршруті в результаті чого не надавав послуги з перевезення пасажирів, однак відповідач залишив їх без уваги.

Окрім того, позивач вказує,що відповідачем не складено відповідного акту перевірки КТЗ на технічну несправність, який є основним законним доказом технічної несправності, виключає таку несправність.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати оскаржувану постанову та справу закрити.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правила спрощеного позовного провадження та відповідачу надано строк (7 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, але відповідно до наданого суду клопотання просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

20 жовтня 2020 року від представника Департаменту патрульної поліції надійшло письмове клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки в порушення вимог ст.ст. 160, 161 КАС України позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, чи документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Також надійшли письмові пояснення , в порядку ст. 165 КАС України та клопотання про залучення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому просив провести судове засідання за його відсутності та відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначив, що позивачем судовий збір за подання позовної заяви по даній справі не сплачувався, а відтак, позовна заява, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №543/775/17 від 18.03.2020 підлягає залишенню без розгляду. Вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015. Виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення п.31.4.7 «б» ПДР України, за вчинення якого ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП, щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення вчинене позивачем з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, зокрема, після виявлення факту порушення вимог ПДР України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано, тому пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності. Також, представник відповідача зазначив, що процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення вчинене позивачем, була зафіксована на нагрудний відеореєстратор відповідача, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі УПП згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео, тому позбавлені можливості надати відеозапис до суду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до наступного висновку.

Так, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.06.2020 року серії ДП18№ 803584, винесеною відповідачем старшим інспектором ВБДР УПП в Дніпропетровській області капітаном поліції Андреєвим Юрієм Петровичем, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Згідно вказаної постанови, позивач 25 червня 2020 року о 06.30 год. в м.Дніпрі Лоцманський узвіз, буд.8, керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц, нз. НОМЕР_1 , який використовується в режимі маршрутного таксі на комерційній основі, мав несправності, а саме: а саме: не працював звуковий сигнал та стоянкова гальмова система при відключеному від трансмісії двигуні не забезпечує нерухомий стан, чим порушив п. 31.4.7. (Б) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП, й застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до ст. 245 КАС України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КАС України визначений порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно норм ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Стаття 217 КУпАП передбачає, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у п.п. 2, 5 Кодекс України про адміністративні правопорушення; нормативно-правовий акт № 8073-X від 07.12.1984, ст. 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Отже, належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 по справі № 724/716/16-а.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, даний адміністративний позов заявлено до старшого інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області капітана поліції Андреєва Юрія Петровича, тобто до неналежного відповідача.

Згідно із ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Однак, під час розгляду даної справи, позивачем відповідного клопотання про залучення до участі у ній співвідповідача або про заміну відповідача до суду подано не було.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області капітана поліції Андреєва Юрія Петровича, який є неналежним відповідачем у цьому спорі, про скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Разом з тим, інші доводи адміністративного позову, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

Окрім того, суд роз`яснює про те, що позивач має право повторно звернутися з адміністративним позовом до належного відповідача - відповідного органу Національної поліції

Керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, Кодекс адміністративного судочинства України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 2747-IV від 06.07.2005, ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області капітана поліції Андреєва Юрія Петровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.М. Бойко