Справа № 640/1861/20
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1861/20
УХВАЛА

28 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Міністерства культури України про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства культури та інформаційної політики про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства культури України , в якому просила:

1) визнати протиправним та скасувати наказ Мінкультури від 24 грудня 2019 року №1199/0/17-19 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

2) поновити ОСОБА_1 на посаді Державного експерта експертної групи з формування політики у сфері мистецтв директорату мистецтв Міністерства культури України;

3) стягнути з Мінкультури середній заробіток за час вимушеного прогулу;

4) зобов`язати Мінкультури працевлаштувати ОСОБА_1 відповідно до вимог частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона працювала на посаді Державного експерта експертної групи з формування політики у сфері мистецтв директорату мистецтв Мінкультури. 05 вересня 2019 року позивач отримала письмове попередження про наступне вивільнення. 24 грудня 2019 року наказом Мінкультури №1199/0/17-19, незважаючи на те, що позивач має гарантії відповідно до статті 1884 Кодексу законів про працю України, її звільнено з посади з 31 грудня 2019 року відповідно до пункту 1 частини першої, частини четвертої статті 87 Закону України "Про державну службу", статті 83 Кодексу законів про працю України, статті 24 Закону України "Про відпустки". Позивач вважає вказаний наказ та її звільнення протиправним, оскільки відповідачем були проігноровані вимоги законодавства щодо обов`язкового працевлаштування вагітних жінок при ліквідації державного органу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року - скасовано та прийнято нове, яким задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства культури України від 24 грудня 2019 року №1199/0/17-19 "Про звільнення ОСОБА_1 ", вказано поновити ОСОБА_1 на посаді Державного експерта експертної групи з формування політики у сфері мистецтв директорату мистецтв Міністерства культури України та стягнути з Міністерства культури України середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 498712 (чотириста дев`яносто вісім тисяч сімсот дванадцять) гривень 80 коп.

Зобов`язано Міністерство культури України працевлаштувати ОСОБА_1 відповідно до вимог частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України.

В свою чергу, Міністерство культури України звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 року у справі № 640/1861/20, в якій відповідач просить роз`яснити порядок виконання вказаної постанови.

Розглянувши подану заяву та матеріали справи, судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Згідно ч. 2 ст. 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Зі змісту наведених законодавчих приписів випливає, що роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Наведене свідчить про те, що оцінка поняття про незрозумілість судового рішення заявника повинна узгоджуватися зі вимогами статті 254 КАС України.

Як зазначено в п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення" в адміністративній справі, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Відтак, очевидним є те, що суд може роз`яснити рішення, яке підлягає виконанню та подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду України від 16.07.2016 у справі № 826/16796/14 (21-452іп16), що постановлена за результатами розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, у якій заявник зазначив, що йому незрозумілий зміст мотивувальної частини постанови, що може викликати труднощі у виконанні судового рішення. У вказаній ухвалі Верховного Суду України зазначено, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Так, зі змісту мотивувальної та резолютивної частини постанови суду від 15.12.2020 року вбачається, що відповідне формулювання резолютивної частини постанови, обґрунтування якої наведено в її мотивувальній частині, свідчить про її зрозумілість та неможливість неоднозначного тлумачення способу її виконання.

У разі незгоди з законністю судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення до суду вищої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення рішення, оскільки незрозумілості рішення, які можуть впливати на його виконання, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 7, 29, 30, 243, 254, 328 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви Міністерства культури України про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 року у справі №640/1861/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма