Справа № 320/2205/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

27 квітня 2021 року м. Київ Справа № 320/2205/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

26 лютого 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з позовом до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 100813 грн. 49 коп. від 14 січня 2020 р. в межах виконавчого провадження №53406782;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 77046 грн. 01 коп. від 31 серпня 2020 р. в межах виконавчого провадження №62918843;

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 1 березня 2021 р. позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали. Вказаною ухвалою запропоновано усунути недоліки шляхом подання до суду: заяви, текст якої буде містити підстави та обґрунтування пропуску строку на звернення до суду, визначеного ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності - клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим адміністративним позовом та докази щодо дати отримання позивачем оскаржуваної постанови (конверт тощо); оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду у сумі 1068 грн. 93 коп.; належним чином засвідчену оскаржувану постанову головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ) Мовчун Т.С. про стягнення виконавчого збору в розмірі 77046 грн. 01 коп. від 31 серпня 2020 року в межах виконавчого провадження №62918843.

30 березня 2021 р. до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків та клопотання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши вказані документи, судом встановлено, що їх було направлено засобами поштового зв`язку, проте вони не підписані особою, що їх подала. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 р. продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

20 квітня 2021 р. до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та клопотання про поновлення строку звернення до суду. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що про оскаржувані постанови дізнався лише 10 вересня 2020 р. після ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень.

Розглянувши подані клопотання з наданими до них документами та матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Предметом оскарження у цій справі є постанови органу ДВС, які винесено ще 14 січня 2020 р. та 31 серпня 2020 р.

Верховний Суд у постанові від 21 червня 2018 р. (справа № 820/1667/16) зазначив про те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

ОСОБА_1 оскаржує постанови Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ) Мовчун Т.С. від 14 січня 2020 р. у виконавчому провадженні № 53406782 про стягнення виконавчого збору в розмірі 100 813 грн. 49 коп. та від 31 серпня 2020 р. у виконавчому провадженні № 62918843 про стягнення виконавчого збору в розмірі 77 046 грн. 01 коп., тобто після закінчення десятиденного строку на звернення до суду з такою позовною заявою.

Щодо строку оскарження постанови Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ) від 14 січня 2020 р. у виконавчому провадженні № 53406782 про стягнення виконавчого збору в розмірі 100 813 грн. 49 коп., суд зазначає наступне.

Позивач взагалі не зазначає про те, коли дізнався про оскаржувану постанову. Разом з тим, до матеріалів справи ОСОБА_1 було надано лист від 15 січня 2020 р. № 8542, з якого судом встановлено, що ОСОБА_1 було відомо про виконавче провадження та про дії, які вчинялися у межах вказаного виконавчого провадження. Так, з листа судом встановлено, що: "24 листопада 2017 р. за вх. № 7668/02-28/1 до відділу надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням закрити виконавче провадження в зв`язку з мораторієм (валютне та іпотечне житло) на стягнення тайна чи коштів боржника. В заяві боржник зазначив адресу проживання АДРЕСА_1 . тел. НОМЕР_1 .....

23 грудня 2019 р. за вх. № 13964/02-28/1 до відділу надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням зняти арешт з рахунку № НОМЕР_2 , так як цей арешт не перешкоджає здійснювати виплати починаючи з 1 грудня 2019р. у розмірі 20% з його заробітної плати згідно постанови від 5 грудня 2019 р.

За вих. №53406782 від 24 грудня 2019р. ОСОБА_1 була надана відповідь про те, що зняти арешт з рахунку, вказаному в заяві немає можливості в зв`язку з відсутністю підтвердження банківської установи про належність рахунку та звернення на який заборонено законом.

Також в усній формі при розмові особисто з ОСОБА_1 було повідомлено про наявний факт та право боржника звернутись до суду з позовною заявою про зняття арешту з рахунку боржника в банківській установі. Сума боргу з врахуванням стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження становить 1109517 грн. 44коп....

27 грудня 2019 р. за вх. № 14097/02-28/1 до Вишгородського РВДВС надійшла скарга від ОСОБА_1 на дії державного виконавця мотивуючи тим, що державним виконавцем порушені його конституційні права, зупинити стягнення відповідно по виконавчому провадженні. Зупинити стягнення в виконавчому провадженні державним виконавцем немає підстав. Боржнику ОСОБА_1 необхідно звертатись до суду з відповідною позовною заявою....

13 січня 2020 р. державним виконавцем повторно отримано заяву ОСОБА_1 за вх. № 3229/02-28/1 з проханням розблокувати картку № НОМЕР_2 так як на неї він отримує заробітну плату, з довідки з Приватбанку в додатку. Станом на 15 січня 2020 року виконавче провадження № 53406782 перебуває в стадії виконання.".

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 ще з 2017 року було відомо про вказане виконавче провадження та про дії, які вчиняються в межах цього виконавчого провадження.

14 січня 2020 р. Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ) винесено постанову у виконавчому провадженні № 53406782 про стягнення виконавчого збору в розмірі 100 813 грн. 49 коп. Вказану постанову було направлено на адресу ОСОБА_1 , тому про її винесення ОСОБА_1 повинно бути відомо з січня 2020 р.

Зі змісту наданих заявником документів суд встановив, що ОСОБА_1 упродовж тривалого часу з 2017 р. знав про здійснення щодо нього виконавчого провадження, отримував його документи, звіертався до органу ДВС стосовно дій та рішень державного виконавця.

При цьому ні у позовній заяві, ні у поданих клопотаннях про поновлення строку звернення до суду з цим позовом позивачем не надано жодного доказу про те, що він не отримував саме цієї постанови від 14 січня 2020 р. і не знав про її винесення.

У зв`язку з вказаним, суд зазначає, що для оскарження вказаної постанови ОСОБА_1 повинен був звернутися до суду до 25 січня 2021 р., проте ОСОБА_1 звернувся до суду лише 26 лютого 2021 р., тобто більше ніж через один рік і не навів поважних причин щодо пропуску цього строку.

Судом враховано, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із змінами) відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на момент постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху), чинного з 2 квітня 2020 р., під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

17 липня 2020 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №731-ІХ від 18 червня 2020 р., згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 закінчилися 6 серпня 2020 р. (17 липня 2020 року + 20 календарних днів).

Разом з тим, щодо спірної постанови від 14 січня 2020 р. ці строки застосуванню не підлягають, оскільки вони закінчилися ще до початку дії вказаних вище норм.

Отже, суд зазначає, що до автоматичного поновлення строку на звернення до суду (до 11 березня 2020 р.), так і після закінчення встановленого автоматичного продовження строку звернення до суду до 7 серпня 2020 р. ОСОБА_1 не звернувся із позовною заявою, у зв`язку з цим, суд зазначає, що ОСОБА_1 було пропущено строк звернення до суду для оскарження постанови Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ) від 14 січня 2020 р. у виконавчому провадженні № 53406782 про стягнення виконавчого збору в розмірі 100 813 грн. 49 коп.

Щодо строку оскарження постанови головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 77046 грн. 01 коп. від 31 серпня 2020 р. в межах виконавчого провадження №62918843, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 в позовній заяві та в заяві про поновлення строку звернення до суду зазначає, що він постанову державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. про стягнення виконавчого збору в розмірі 77046 грн. 01 коп. від 31 серпня 2020 р. в межах виконавчого провадження №62918843, отримав 10 вересня 2020 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

25 вересня 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), Управління казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 100813 грн. 49 коп. від 14 січня 2020 р. в межах виконавчого провадження №53406782, щодо винесення постанови про скасування процесуального документу від 31 серпня 2020 р. в межах виконавчого провадження №53406782, щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 77046 грн. 01 коп. від 31 серпня 2020 р. в межах виконавчого провадження №62918843;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 100813 грн. 49 коп.. від 14 січня 2020 р. в межах виконавчого провадження №53406782;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 77046 грн. 01 коп. від 31 серпня 2020 р. в межах виконавчого провадження №62918843;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. щодо винесення постанови від 31 серпня 2020 р. №53406782 про скасування процесуального документу в межах виконавчого провадження №53406782;

- зобов`язати Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №62918843 та повернути ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 24611 грн. 16 коп., стягнутий у виконавчому провадженні №62918843;

- зобов`язати Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області подання про повернення зарахованих до бюджету коштів у розмірі 24611 грн. 16 коп., примусово стягнутих під час виконавчого провадження №62918843, належних ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 24611 грн. 16 коп., які стягнуті під час виконавчого провадження №62918843 до державного бюджету України.

- зобов`язати Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) повернути ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 23767 грн. 48 коп., стягнутий у виконавчому провадженні №53406782 від 14 січня 2020 року;

- зобов`язати Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області подання про повернення зарахованих до бюджету коштів у розмірі 23767 грн. 48 коп., примусово стягнутих під час виконавчого провадження №53406782, належних ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 23767 грн. 48 коп.., які стягнуті під час виконавчого провадження №53406782 до державного бюджету України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 р. адміністративну справу №640/22800/20 передано на розгляд за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

23 листопада 2020 року адміністративна справа №640/22800/20 надійшла до Київського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу була передана судді Балаклицькому А.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 р. (суддею Балаклицьким А.І.) у справі № 640/22800/20 винесено ухвалу про повернення позовної заяви, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 порушено порядок об`єднання позовних вимог.

Згідно з даними програми "Діловодство спеціалізованого суду" в адміністративній справі № 640/22800/20 ОСОБА_1 у позовній заяві було зазначено свою електронну адресу, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 грудня 2020 р. секретарем судового засідання було направлено ухвалу від 27 листопада 2020 р. про повернення позовної заяви у справі № 640/22800/20, що підтверджує про те, що ОСОБА_1 було відомо про повернення позовної заяви. Проте, із 3 грудня 2020 р. заявником не вчинялися інші дії щодо подання нового позову. Будь-які докази того, що в період з 3 грудня 2020 р. до звернення до суду 26 лютого 2021 р. заявник вживав заходів щоб дізнатися про прийняте судом рішення, звертався до суду - відсутні.

При цьому у даній справі ОСОБА_1 стверджує про те, що про винесення цього судового рішення він узнав лише 22 лютого 2021 р. при отриманні матеріалів позову, що з урахуванням наведеного вище не відповідає дійсності. У даному позові ОСОБА_1 вже не зазначив своєї адреси електронної пошти, яку він вказував у попередньо поданому позові, та повідомив, що така адреса відсутня.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 р. №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд з повагою ставиться до того, що позивач як сімейний лікар надає необхідну медичну допомогу хворим на COVID-19. Разом з тим, цей факт не утворює підстав для визнання поважними підстав пропуску строку звернення до суду. Зазначені позивачем факти хвороби родини його цивільної дружини у вересні 2020 р. не спростовують неможливості звернення позивача до суду в період після 3 грудня 2020 р.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 р. №340/1019/19).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Враховуючи обізнаність позивача з існуванням виконавчих проваджень з 2017 р. та прийняттям виконавчих документів у вказаних виконавчих провадженнях ще з січня 2020 року та з серпня 2020 р., суд дійшов висновку про те, що наведені у письмових поясненнях обставини пропуску відповідного строку не є поважними.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити, а позов ОСОБА_1 до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 123, 240, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

2. Позов ОСОБА_1 до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Журавель В.О.