Справа № 200/30/21-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 р. Справа№200/30/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

за участю:

представника відповідача - Чугріної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не виплати заборгованості по щомісячним страховим виплатам позивачу з травня 2014 року;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат, а також сплатити позивачу заборгованість по щомісячним страховим виплатам.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він має право на отримання страхових виплат, оскільки 26 листопада 2006 року обласною психіатрічною МСЕК м. Донецька йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 80% безстроково у зв`язку з трудовим каліцтвом, а також має статус внутрішньо переміщеної особи, згідно довідки ВПО №1423- від 19 листопада 2020 року, за адресою АДРЕСА_1 . Внаслідок АТО, звернувся із заявою про взяття на облік та виплату страхових відшкодувань до іншого територіального органу Управління виконавчої дирекції фонду в Донецькій області, як отримувач страхових виплат.

В період з травня 2014 року виникла заборгованість по страховим виплатам, яка до тепершінього часу не виплачена позивачу.

З цього приводу позивач звернувся до урядової гарячої лінії, де йому було повідомлено, що заборгованість по страховим виплатам не отримано, у звязку із затвердженням постанови кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року, що наявна заборгованість з травня 2014 року.

На переконання ОСОБА_1 не виплата позивачу страхових виплат з травня 2014 року є порушенням гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом (а.с. 1-3).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 11-12).

4 лютого 2021 року судом отримано відзив на позов від відповідача, в якому управління заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

Позивач знаходиться на обліку в Дружківському міському відділенні управління як внутрішньо переміщена особа з 1 листопада 2020 року.

Згідно інформаційно-аналітичної системи позивач у травні 2015 року та з липня 2015 року по 2 січня 2016 року перебував на обліку в Новогродівському міському відділенні та отримував страхові виплати.

З 3 січня 2016 року в Новогродівським міськомим відділенням виплата страхових виплат була припинена на підставі постанови від 3 лютого 2016 року № 4 0553/15567/15567/3 згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО.

У період з 3 січня 2016 року по 1 листопада 2020 року позивач до відповідача та його структурних підрозділів не звертався, отже, у даний період у відповідача були відсутні підстави для нарахування та виплати позивачеві страхових виплат.

З 1 листопада 2020 року по тепер позивач перебуває на обліку в Дружківському міському відділенні та отримує поточні страхові виплати.

Також у відзиві зазначено про порушення позивачем строку звернення до суду із даним позовом (а.с. 16-17).

Згідно додаткових пояснень відповідача, наданих на вимогу суду 27 квітня 2021 року, позивач з 21 липня 2015 року по 2 січня 2016 року перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа у Новогродівському міському відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

13 липня 2015 року подав до Новогродівського міського відділення заяву про виплату раніше призначених йому страхових виплат.

Постановою Новогродівського міського відділення від 21 липня 2015 року № 0553/15567/15567/1 позивачу продовжено виплату раніше призначеної щомісячної страхової виплати з 1 липня 2015 року по 2 січня 2016 року (на строк дії довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи).

Постановою Новогродівського міського відділення від 6 серпня 2015 року № 0553/15567/15567/2 виплачена заборгованість по страховим виплатам за червень 2014 року червень 2015 року, також виплачена доплата до раніше виплачених страхових виплат за березень 2014 року травень 2014 року, яка нарахована на підставі постанови Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, якою передбачено збільшення страхових виплат потерпілим на виробництві з 1 березня 2014 року на коефіцієнт 1,079.

Постановою Новогродівського міського відділення від 3 лютого 2016 року № 0553/15567/15567/3 позивачу страхові виплати були припинені з 3 лютого 2016 року згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО.

З 1 лютого 2016 року (з наступного місяця після місяця припинення страхових виплат) облік страхової справи позивача здійснювався Чистяківським відділенням управління (за місцем постійного перебування на обліку позивача), яке наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 26 жовтня 2017 рку № 272 «Про припинення діяльності відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області» припинило свою діяльність з 1 січня 2018 року, а виконання його завдань, зокрема, щодо ведення інформаційно-аналітичної електронної бази, було передано до Мангушського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Також у поясненнях зазначено, що довідкою Мангушського відділення управління, наданої суду, підтверджено, що позивча обліковувався в цьому відділенні, при цьому стархові виплати йому не нараховувались.

Зазначено, що заборгованість по страховим виплатам перед позивачем за травень 2014 року відсутня, оскільки виплати за цей місяць здійснені Торезьким відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України своєчасно у червні 2014 року.

У зв`язку із переміщенням цього відділення у листопаді 2014 року з непідконтрольної території, документи щодо статутної діяльності відділення, включаючи особові справи потерпілих на виробництві, платіжні документи та інші документи бухгалтерського обліку залишились на непідконтрольній території. Уся інформація щодо перебування ОСОБА_1 на обліку у Фонді соціального страхування України до травня 2014 року зберігаєттся виключно в електронній програмі «Реєстр потерпілих» (а.с. 172-173).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 9 лютого 2021 року справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 3 березня 2021 року; зобовязано відповідача надати суду до 3 березня 2021 додаткові докази (а.с. 31-32).

У зв`язку зі знаходженням судді ОСОБА_2 на лікарняному у період з 16 лютого 2021 року по 4 березня 2021 року, підготовче засідання, призначене на 3 березня 2021 року, не відбулось (а.с. 36).

Ухвалою суду від 5 березня 2021 року підготовче засідання по справі призначено на 16 березня 2021 року о 15-00 год (а.с. 60).

Ухвалою суду від 16 березня 2021 року підготовче засідання по справі відкладено до 1 квітня 2021 року о 10-00 год (а.с. 60).

Ухвалою суду від 1 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 104).

Ухвалою суду від 8 квітня 2021 року несено виправлення в ухвалу суду від 1 квітня 2021 року про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду шляхом зазначення замість неправильного часу судового засідання «29 квітня 2021 року о 14-00 год» правильного часу - «26 квітня 2021 року о 14-00 год» (а.с. 109).

Представник відповідача до судового засідання з`явилась, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

Позивач до судового засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

У позовній заяві разом із позовними вимогами позивач заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, беручи до уваги належне повідомлення сторін про дату, час і місце цього засідання, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності позивача.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , отримує пенсію (страхові виплати) по інвалідності другої групи, є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 5-8).

Відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, , місце знаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи буд. 5, у спірних правовідносинах здійснює публічно-владні управлінські функції, є належним відповідачем у справі (а.с. 15-16, 42-45).

Позивач перебуває на обліку в Дружківському міському відділенні Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з 1 квітня 2001 року, має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що сталось 5 травня 1987 року, з 1 листопада 2020 року перебуває на обліку (а.с. 50-51, 71-85, 122-148).

Судом встановлено, до червня 2015 року пербував на обліку в Чистяківському відділені, яке наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 26 жовтня 2017 рку № 272 «Про припинення діяльності відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області» припинило свою діяльність з 1 січня 2018 року, а виконання його завдань, зокрема, щодо ведення інформаційно-аналітичної електронної бази, було передано до Мангушського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (а.с. 122-123).

З 13 червня 2015 року позивача взято на облік відділенням ВД ФССНВ у м. Новогродівці Донецької області згідно довідки від 2 липня 2015 року № як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції з місцем проживання у м. Новогродівка Донецької області; строк дії довідки до 3 січня 2016 року (а.с. 18, 20).

13 липня 2015 року позивач звернувся із заявою до відділення ВД ФССНВ у м. Новогродівці про виплату раніше призначених йому страхових виплат (а.с. 47-48, 68, 70).

Постановою відділення ВД ФССНВ у м. Новогродівці Донецької області № 0553/15567/15567/2 від 6 серпня 2015 року вирішено продовжити раніше призначені, але не виплачені щомісячні страхові виплати за період з березня 2014 року по червень 2015 року, а також виплатити заборгованість по страховим виплатам за червень 2014 року червень 2015 року (а.с. 19-18).

Згідно довідок Новогродівського міського відділення від 19 січня 2021 року та від 26 лютого 2021 року, позивачу виплачена заборгованість по страховим виплатам за період з 1 березня 2014 року по 2 січня 2016 року (в тому числі доплата до раніше виплачених страхових виплат за березень 2014 року травень 2014 року (за поясненням відповідача), яка нарахована на підставі постанови Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, якою передбачено збільшення страхових виплат потерпілим на виробництві з 1 березня 2014 року на коефіцієнт 1,079) (а.с. 22-23, 46, 69).

Постановою Відділення ВД ФССНВ у м. Новогродівці Донецької області від 3 лютого 2016 року № 0553/15567/15567/3 позивачу страхові виплати були припинені з 3 лютого 2016 року згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО (а.с. 21).

Згідно довідки Новогродівського міського відділення управління ВД ФСС України в Донецькій області від 19 січня 2021 року № 31-03-22/48 страхові виплати за період з березня 2014 року по січень 2016 року (по 2 січня 2016 року) позивачу сплачені в загальному розмірі 56 246,87 грн (а.с. 22-23).

З 1 лютого 2016 року (з наступного місяця після місяця припинення страхових виплат) облік страхової справи позивача здійснювався Чистяківським відділенням управління (за місцем постійного перебування на обліку позивача), яке наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 26 жовтня 2017 рку № 272 «Про припинення діяльності відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області» припинило свою діяльність з 1 січня 2018 року, а виконання його завдань, зокрема, щодо ведення інформаційно-аналітичної електронної бази, було передано до Мангушського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (а.с. 24-26).

Як встановлено судом, у період з 3 січня 2016 року по 25 листопада 2020 року позивач до структурних підрозділів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України із заявою про поновлення виплат не звертався.

25 листопада 2020 року позивач звернувся із заявою до Дружківського міського відділення управління ВД ФСС України в Донецькій області про продовження раніше призначених страхових виплат (а.с. 49, 71).

Постановою Дружківського міського відділення управління ВД ФСС України від 1 грудня 2020 року № 0521/7286/5 вирішено продовжити з 1 листопада 2020 року позивачу раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, в розмірі 6 752,15 грн (а.с. 50, 72).

Згідно довідки № 1423- від 19 листопада 2020 року позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа у за місцем проживання у м. Дружківка Донецької області (зв.бік а.с. 6).

З 1 листопада 2020 року позивач перебуває на обліку в Дружківському міському відділенні управління ВД ФСС України в Донецькій області та отримує страхові виплати (а.с. 18).

Факт виплати позивачеві страхових сум за період з 1 травня 2014 року по 2 січня 2016 року, а також виплати страхових сум (поточної) після 1 листопада 2020 року, підтверджується документами, наданими відповідачем (копіями платіжних доручень, відомостями з електронної бази відповідача) (а.с. 51, 72-85, 124-138, 139, 142 (зв.бік)).

Будучи не згодним із не виплатою йому заборгованості із соціальних виплат позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі Закон №1105-XIV, Закон України "Про загальнообов`язкове соціальне страхування").

Розділом V Закону № 1105-XIV врегульовані питання загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Статтею 36 Закону №1105-XIV визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (ч. 5 ст. 47 Закону № 1105-XIV).

Згідно п. 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-ХІV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб") внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

За приписами ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. […]. Особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-ХІV безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області та відкладення підготовчого засідання. Підготовче засідання відкладено на 18 грудня 2019 року (а.с. 74-75).

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Суд зазначає, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд звертає увагу, що реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон № 1382-IV), не може позбавляти його права на отримання страхових виплат. Отримання позивачем страхових виплат не може фактично ставитись в залежність від місця проживання особи, прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку виплати заборгованості.

Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права, або "інші права", як це зазначено у ст. 9 Закону, не звужуючи при цьому обсяг конституційних прав та свобод особи.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Лише в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пічкур проти України" виплата соціальних платежів сама по собі не може ставити осіб, які проживають у різних країнах, у відносно схоже становище, оскільки будь-яка система соціального забезпечення, включаючи пенсійне забезпечення, у першу чергу створена для забезпечення певних мінімальних стандартів рівня життя осіб, що проживають у відповідній країні, та обслуговування їхніх потреб. Більше того, важко зробити якесь правильне порівняння між пенсіонерами, що проживають у відповідній країні, та тими, які проживають в іншому місці, через низку економічних та соціальних відмінностей, що застосовуються залежно від країни.

Практикою Суду встановлено, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

За приписами ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Керуючись ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як встановлено судом постановою Відділення ВД ФССНВ у м. Новогродівці Донецької області від 3 лютого 2016 року № 0553/15567/15567/3 страхові виплати позивачеві були припинені з 3 лютого 2016 року згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» - у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО (а.с. 21).

Беручи до уваги наведені вище нормативно-правові приписи, а також практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що постанова Відділення ВД ФССНВ у м. Новогродівці Донецької області про припинення щомісячної страхової виплати з 3 січня 2016 року - є протиправною.

На переконання суду саме прийняття цієї постанови створило порушення прав позивача, а тому належним способом захисту у даному випадку має бути визнання цієї постанови протиправною та її скасування.

У зв`язку із наведеним вище, беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, відповідно до яких суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати цю постанову протиправною та скасувати її.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Дружківського міського відділення управління ВД ФСС України щодо невиплати позивачу виниклої заборгованості за період з травня 2014 року по дату звернення до суду, суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що страхові суми за період з 1 травня 2014 року по 2 січня 2016 року виплачені позивачеві.

Разом із цим страхові виплати за період з 3 січня 2016 року по 31 жовтня 2020 року позивачеві не нараховувались та не виплачувались.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Як вбачається з довідки медико-соціальної експертної комісії серія ДОН-05 № 005103 від 20 листопада 2006 року позивачеві встановлена стійка втрата працездатності безстроково (а.с. 7).

Отже, страхові виплати, призначені позивачу у зв`язку із втратою працездатності внаслідок профзахворювання, мали сплачуватись останньому безстроково.

Враховуючи висновок суду щодо протиправності постанови Відділення ВД ФССНВ у м. Новогродівці Донецької області від 3 лютого 2016 року № 0553/15567/15567/3 про припинення щомісячної страхової виплати позивачу з 3 січня 2016 року, беручи до уваги приписи ч. 5 ст. 47 Закону № 1105-XIV, страхові виплати за період з 3 січня 2016 року по 31 жовтня 2020 року підлягають нарахуванню позивачеві та виплаті.

Згідно з ч.ч. 4 та 7 ст. 47 Закону № 1105-XIV виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України "Про оплату праці".

Як вже зазначалось судом, пунктом 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-ХІV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 365 8 червня 2016 року було затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок № 365), до якого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 335 були внесені зміни.

Серед іншого пункт 15 зазначеного Порядку викладений в такій редакції:

"15. Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.".

Вказані зміни набули чинності 12 травня 2018 року.

Таким чином, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період (заборгованість за минулі періоди), обліковуються в органі, що з д і й с н ю є соціальні виплати.

В межах спірних правовідносин робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, якій з д і й с н ю є соціальні виплати (страхові виплати) позивачу, є Дружківське міське відділення Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-ХІV передбачено, що особливості надання соціальних послуг та виплат за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам визначаються Кабінетом Міністрів України, тобто, який відповідно до ст. 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року № 794-VII є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

І у постанові Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (абз. 1 п. 1), і у постанові Кабінету Міністрів України № 365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (п. 15) зазначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати […].

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2019 року № 640/18720/18, яке набуло чинності 12 липня 2019 року, визнано протиправними та не чинними підпункт 2 п. 1, підпункт 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365» але лише в частині, що стосується сум невиплачених п е н с і й.

Отже, саме в органі, що здійснює соціальні (страхові) виплати має обліковуватись заборгованість громадян із соціальних (страхових) виплат Фонду за минулі періоди.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу заборгованість зі страхових виплат за період з 3 січня 2016 року по 31 жовтня 2020 року - підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені судом обставини позовні вимги позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу заборгованість зі страхових виплат за період з 1 травня 2014 року по 2 січня 2016 року, зща період з 1 листопада 2020 року, а також позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату йому щомісячних страхових виплат задоволенню не підлягають.

Щодо посилання відповідача на поручення позивачем строку звернення до суду із даним позовом, суд зазначає, що зазначене питання було вирішено судом під час відкриття провадження у справі (а.с. 11-12).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» позивач є звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 205, 244-246, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним постанову Відділення ВД ФССНВ у м. Новогродівці Донецької області від 3 лютого 2016 року № 0553/15567/15567/3 «Про припинення щомісячної страхової виплати».

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Дружківського міського відділення щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 страхових виплат за період з 3 січня 2016 року по 31 жовтня 2020 року - після його звернення із заявою про поновлення страхових виплат у листопаді 2020 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Дружківського міського відділення нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість зі страхових виплат за період з 3 січня 2016 року по 31 жовтня 2020 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 27 квітня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 27 квітня 2021 року.

Суддя Н.П. Волгіна