Справа № 725/2578/21
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/2578/21
Номер провадження 2-а/725/66/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Кожолянко А.О.,

представника позивача Довганюк А.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

та перекладача Ель Уадуді Абдесалям, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Королівства Марокко ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за меді території України, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив прийняти рішення про примусове видворення відповідача за межі території України та затримання його з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 20 год. 35 хв. 26.04.2021 року.

Вказував на те, що відповідач вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, в складі групи осіб поза пунктами пропуску через державний кордон, внаслідок чого був затриманий в контрольованому прикордонному районі 26.04.2021 року о 20 год. 35 хв. під час руху пішки в напрямку державного кордону, на відстані 800 м від державного кордону, що на території Герцаївської об`єднаної територіальної громади, Чернівецького (Герцаївського) району, Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Куликівка» відділу прикордонної служби «Герца» Чернівецького прикордонного загону.

В подальшому, відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та затримано терміном до трьох діб в порядку ст. 263 КУпАП.

В ході перевірки було встановлено, що відповідач прибув в Україну 16.11.2020 року через пункт пропуску «Харків» авіаційним рейсом сполученням Стамбул -Харків на запрошення та з метою навчання у Харківському економіко-правовому університеті. За клопотанням вказаного навчального закладу відповідач був документований ГУДМС України у Харківській обл. посвідкою на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_1 , проте на даний час вказана посвідка на тимчасове проживання скасована за вмотивованим клопотанням зазначеного вище навчального закладу на підставі підпункту 2 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322.

Таким чином, відповідач втратив законні підстави перебувати на території України, та відповідно до вимог абзацу 5 пункту 5 розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 року № 38/77), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.04.2018 року за № 482/31934, відносно відповідача 27.04.2021 року в.о. начальника Чернівецького прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення за межі території України та зобов`язано його покинути територію України у термін до 06.05.2021 року.

Разом з тим, за наслідками проведеної відповідачем бесіди встановлено, що останній не згоден з прийнятим рішенням та виявляє бажання залишитися в Україні і продовжити навчання, у зв`язку з чим позивач вважає, що стійке бажання залишитися в Україні попри втрату законних підстав для цього, а також, відсутність коштів для покриття витрат, пов`язаних з перебуванням на території України та виїзду з України у законний спосіб, у своїй сукупності утворюють обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання прийнятого рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у тексті позовної заяви, вважає, що відповідач добровільно не виконає рішення про його примусове повернення, а також просив долучити до матеріалів справи копію постанови Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29.04.2021 року відповідно до якої на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України, іноземці чи особи без громадянства, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Відповідач, за участю перекладача, в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що у нього є кошти та документи для самостійного залишення території України та він бажає виїхати з України , оскільки йому відомо про незаконність його перебування в даній державі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.04.2021 року відповідач був затриманий працівниками відділу прикордонної служби «Герца» Чернівецького прикордонного загону за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон в складі групи осіб.

В подальшому, відносно відповідача складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а також затримано в порядку ст. 263 КУпАП строком на три доби. Згідно постанови Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29.04.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2021 року Чернівецьким прикордонним загоном було прийняте рішення про примусове повернення відповідача та зобов`язано його покинути територію України у строк до 06.05.2021 року. Копію такого рішення отримано відповідачем про що свідчить відповідна відмітка в рішенні про примусове повернення.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»

З системного аналізу положень ст.ст. 26, 30 вказаного Закону вбачається, що примусовому видворенню іноземця повинні передувати дві обставини, а саме: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Разом з тим, судом встановлено, що рішення про примусове повернення відповідача 27.04.2021 року та з вимогами про видворення відповідача позивач звернувся до суду 29.04.2021 року, при цьому вказаним рішенням зобов`язано відповідача покинути самостійно територію України у строк 06.05.2021 року.

Таким чином, станом на 29.04.2021 року відповідач був позбавлений можливості добровільно виконати рішення про його примусове повернення, з огляду на те, що він був 26.04.2021 року терміном на три доби, крім того ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення може бути оскаржене.

Наведені обставини свідчать про те, що позивачем не надано можливості відповідачу самостійно вжити заходів щоб покинути територію України, тим самим виконати рішення про його примусове повернення, або оскаржити таке рішення у встановленому законом порядку.

Як вбачається з копії протоколу особистого огляду. Огляду речей та вилучення речей і документів від 27.04.2021 року у відповідача наявний паспорт громадянина Королівства Марокко для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , 2 мобільних телефони, планшет та два павербака (портативні зарядні пристрої).

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Так, позивачем не надано суду достатніх доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач буде ухилятись від виконання рішення про його примусове повернення, оскільки як встановлено в судовому засіданні, останній усвідомлює неправомірність перебування на території України, у нього наявний паспорт для виїзду за кордон, крім того в судовому засіданні відповідач стверджував, що у нього є кошти для самостійного виїзду за межі України.

Таким чином, на момент розгляду справи не встановлено сукупності обставин передбачених ст.ст. 26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» для видворення відповідача, у зв`язку з чим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Статтею 289 КАС України передбачено, що підставами для застосування судом за позовом відповідного компетентного органу такого заходу як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України може бути наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

З урахуванням наведених вище обставин, відсутності підстав для видворення відповідача, позов в частині його затримання з метою забезпечення видворення за межі України задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 30, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 268-272, 288, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Королівства Марокко ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України - відмовити.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 29.04.2021 року о 14 год. 00 хв.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна