Справа № 400/1256/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р. № 400/1256/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:визнання протиправним рішення від 17.03.2020 № 18/17-03.03 та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.03.2020р. № 18/17-03.03 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви від 04.03.2020р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Миколаївській області від 28.02.2020 року вих.№7/1-497/20 із збереженням його розміру - 90% грошового утримання судді, яка працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.01.2020 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що вона є суддею у відставці та з серпня 2012 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області. В лютому 2020р. позивачка отримала довідку про суддівську винагороду та звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку, відповідно до нового розміру винагороди. Зазначене рішення позивачка вважає невмотивованим та протиправним. В якості правового обґрунтування свого права на здійснення перерахунку пенсії відповідно до нового розміру суддівської винагороди, позивачка послалася на ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016, відповідно до якої визначається щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці, який працює на відповідній посаді. Також, позивачка послалася на Рішення Конституційного Суду від 18.02.2020 №2-р/2020 та ст.141 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010р. №2453-VI, відповідно до якого вона має право на розмір грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію відповідач аргументував тим, що після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 п.25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 втратив чинність, але жодного нового нормативного акту з цього приводу не було прийнято. Отже, оскільки після визнання неконституційним п.25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення не врегульовано порядок здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, то підстави для здійснення такого перерахунку відсутні. Також, у відзиві відповідач зазначає, що перерахунок неможливо здійснити з 01.01.2020, оскільки Рішення КСУ було прийнято лише 18.02.2020. Крім того, відмова відповідача в перерахунку пенсії позивачу обґрунтована тим, що в матеріалах пенсійної справи відсутня інформація про проходження позивачем кваліфікаційного оцінювання та підтвердження відповідності займаній посаді.

Ухвалою від 02.03.2021р. суд відкрив провадження по справі № 400/1256/21 та призначив справу до розгляду за правилами ст.263 КАС України.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст.263 КАС України, без проведення судового засідання та виклику сторін на підставі наданих сторонами доказів, у порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працювала на посаді судді Миколаївського району Миколаївської області та з серпня 2012 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області й отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Виходячи з матеріалів справи, кваліфікаційне оцінювання в порядку, передбаченому Законом України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016, ОСОБА_1 не проходила.

28.02.2020 року позивач отримала довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за № 7/1-497/20 видану Територіальним управлінням ДСА в Миколаївській області.

04.03.2021р. позивач отримавши вище зазначену довідку від 28.02.2020р. звернулась до відповідача з заявою про перерахунок її довічного грошового утримання як судді у відставці.

Лситом від 25.03.2020р. відповідач відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки ТУ ДСА в Миколаївській області за № 7/1-497/20 від 28.02.2020р. та направив позивачу відповідне рішення від 17.03.2020р. № 18/7-03.03.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016 судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч.3,4 ст.142 Закону, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Раніше, в Законі Україні Про судоустрій і статус суддів діяла норма п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень, відповідно до якої право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18.02.2020 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень визнаний неконституційним.

Відповідно до ст. 91 Закону України Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 18.02.2020 р. в законодавстві відсутні норми, які окремо регулюють питання суддівської винагороди та щомісячного грошового утримання судді у відставці, для суддів, які не пройшли кваліфікаційно оцінювання відповідно до вимог Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016.

За таких обставин, на ОСОБА_1 розповсюджується загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до п.3 Розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, який затверджений постановою правління ПФУ №3-1 від 25.01.2008, до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

У цьому випадку суд вбачає, що ОСОБА_1 всі вимоги Порядку були виконані, заява з довідкою про суддівську винагороду надана, але незважаючи на це, відповідач відмовив їй у здійсненні перерахунку.

З приводу аргументів відповідача про відсутність будь-якого роз`яснення або нормативного акта, які б врегулювали питання здійснення перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання, суд звертає увагу, що відповідно до п.4 ст.8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Окрім цього, питання перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддів у відставці прямо врегульовано ч.4 ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016 - у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Зазначена норма чітка, однозначна, зрозуміла та не вступає в колізію з іншими нормами.

Тобто, для виконання вимог ч.4 ст.142 Закону немає ніякої необхідності у додатковому нормативно-правовому акті чи роз`ясненні.

Також суд приймає до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16.06.2020 по зразковій адміністративній справі №620/1116/20, про те, що право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці виникло саме з наступного дня після проголошення Рішення КСУ, тобто з 19.02.2020.

Враховуючи викладене Рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області 17.03.2020р. № 18/7-03.03 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 є протиправним, та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про розмір щомісячного грошового утримання, то суд виходить з того, що він також врегулюваний ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016 - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Для застосування розміру 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про який просить позивачка, немає ніякої підстави, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України Про судоустрій і статус суддів №2453-VI від 07.07.2010. Але, з 18.02.2020 з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020, Закон України Про судоустрій і статус суддів №2453-VI від 07.07.2010 в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність.

Діючим Законом, передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.

Неможливо використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання.

Виходячи з вищезазначеного, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме щодо: визнання протиправним Рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області №108/03.18-р від 17.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ; зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного грошового утримання судді у відставці позивачу на підставі довідки за № 7/1-497/20 Територіального управлінням ДСА в Миколаївській області з 19.02.2020 року; зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області нарахувати та виплатити позивачу різницю між фактично виплаченим їй щомісячним довічним грошовим утриманням з 19.02.2020, та сумою, донарахованою на підставі довідки Територіального управлінням ДСА в Миколаївській області від 28.02.2020р. за № 7/1-497/20 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В задоволені позову в частині здійснення такого перерахунку з 01.01.2020, а також про здійснення перерахунку у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, - відмовити.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908,00 гривень підлягає відшкодуванню на її користь з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.03.2020р. № 18/17-03.03 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви від 04.03.2020р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Миколаївській області від 28.02.2020 року вих.№7/1-497/20.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () здійснити нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) різницю між фактично виплаченим їй щомісячним довічним грошовим утриманням з 19.02.2020р., та сумою, донарахованою на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Миколаївській області від 28.02.2020 року вих.№7/1-497/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

5. В задоволені позову в частині здійснення такого перерахунку з 01.01.2020, а також про здійснення перерахунку у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, - відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908,00грн., сплачений квитанцією від 22.02.2021р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов