Справа № 200/1418/21-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 р. Справа№200/1418/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., за участю секретаря судового засідання Сєрих М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Слов`янської міської ради в особі Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради

про: скасування рішення Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради від 04 лютого 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 у зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , зобов`язання Слов`янської міської ради в особі Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб зняти з реєстрації місця проживання неповнолітню доньку ОСОБА_2 .

за участю

представників сторін:

від позивача: Шевченко С.А.,

від відповідача: Ткаченко О.М.

від третьої особи: Щука О.В.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слов`янської міської ради в особі Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради про скасування рішення Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради від 04 лютого 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 у зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , зобов`язання Слов`янської міської ради в особі Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб зняти з реєстрації місця проживання неповнолітню доньку ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.02.2021 року вона звернулась до відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради із заявою про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 її неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , однак рішенням відповідача їй було відмовлено у знятті її дитини із реєстрації обліку, про що у заяві про зняття з реєстрації місця проживання у відповідному розділі було зазначено про прийняття відповідного рішення. Вказане рішення було обґрунтовано тим, що на підставі п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 позивачем були подані необхідні документи та інформація у поданих документах містить недостовірні відомості, а саме згідно до свідоцтва про народження дитини НОМЕР_1 , виданого 27.06.2008 року батько дитини зазначений як громадянин України, а подана згода (бланк серії 78АБ9765501) від громадянина Російської Федерації, та відсутній дозвіл ДПС або консульської установи на виїзд на постійне місце проживання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки вважає, що вона при зверненні із заявою про зняття з реєстрації надала усі документи, які передбачені ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», у зв`язку з чим відповідач не мав законних підстав для відмови у знятті з реєстрації місця проживання дитини. Крім того, позивач звертає увагу на те, що законодавець не визначає обов`язку щодо надання разом із заявою додаткових документів із компетентних органів при виїзді на постійне місце проживання в іншу країну, а також про підтвердження зміни громадянства особою, яка надає згоду на зняття з реєстрації неповнолітньої дитини. Отже, відмова відповідача є протиправною

Представник позивача у судове засідання з`явився, підтримав викладені у позовній заяві обставини та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

04.02.2021 року до органу реєстрації звернулася ОСОБА_2 разом з громадянином ОСОБА_3 , для подання заяви про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяву власноруч в присутності працівника органу реєстрації Ендеберя О.В. та начальника відділу Ткаченко О.М. писав громадянин ОСОБА_3 , договір про надання правничої допомоги не надавався.

Відповідач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років (малолітньої дитини) є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Згідно Реєстру Слов`янської територіальної громади, батьки малолітньої дитини ОСОБА_2 , громадяни України ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , мають зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , разом з малолітньою дитиною.

Відповідач вказує на те, що з заявами про зняття свого місця реєстрації батьки дитини, в тому числі позивач, до відділу не зверталися, що викликає сумніви у реалізації ними батьківських прав, які, відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Право дитини на належне виконання батьками їх обов`язків забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Малолітня дитина не може бути знята з реєстрації/зареєстрована за адресою без зняття / реєстрації її законного представника (представників) за тією ж адресою. Відповідач вказує на те, що позивач подала заяву на зняття з реєстрації місця проживання її малолітньої дитини ОСОБА_2 , у зв`язку з виїздом за межи території України, а саме до Російської Федерації згідно згоди невстановленої особи, громадянина Російської Федерації, при цьому залишаючись зареєстрованою разом з батьком дитини в м. Слов`янську. Відповідач звертає увагу на те, що будь - які докази щодо зміни громадянства ОСОБА_5 органу реєстрації невідомі та за обліками відділу дана особа є громадянином України, зареєстрованим разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_2 . Відповідно до п.26 Правил, зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згода законного представника, громадянина України, батька малолітньої особи ОСОБА_2 (батько згідно свідоцтва про народження) не надавалась. У зв`язку з чим, відповідач вважає, що ним правомірно відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 .

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав викладені у відзиві на позовну заяву обставини та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача не погодившись з доводами позивача викладеними у відзиві на позовну заяву надав відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що батько дитини ОСОБА_5 на даний час є громадянином Російської Федерації, а відсутність у відповідача інформації про зміну його громадянства не є підставою вважати нотаріально посвідчену ним згоду на зняття з реєстрації дитини недостовірним документом. Також, представник позивача вказує на те, що обмеження відповідачем права на виїзд малолітньої дитини з України являє собою втручання в її права покидати країну, гарантоване пунктом 2 статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідачем надано суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких зазначав, що відділом отримано лист від 25.02.2021 року № 14.02.58-884/1402.58.1-21 Слов`янського МВ ГУДМС України, який повідомляв, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 09.08.1996 року, є дійсним станом на 25.02.2021 року. Також зазначено, що ОСОБА_5 до територіального підрозділу ДМС для оформлення документів щодо виїзду на постійне проживання до Російської Федерації відносно себе та своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 не звертався, інформація щодо припинення громадянства України ОСОБА_5 відсутня. Зазначені обставини на думку відповідача спростовують доводи позивача щодо відсутності підстав вважать надану нотаріально посвідчену згоду недостовірним документом. Крім того, відповідач вказує на те, що при зверненні із заявою про зняття з реєстрації дитини позивач просила зняти з реєстрації тільки її дитину, що є порушенням вимог чинного законодавства, оскільки законодавець допускає зняття з реєстрації дитини, яка недосягла 14 років лише з одним з батьків. З огляду на зазначені обставини. відповідач вважає відмову у зняття з реєстрації місця проживання дитини правомірною.

Третьою особою надано до суду пояснення, відповідно до яких зазначила, що ОСОБА_1 є власницею житла, з якого бажає зняти неповнолітню дитину з реєстрації. Третя особа зазначає, що в лютому 2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання, коли позивач - ОСОБА_1 бажала визнати малолітню дитину ОСОБА_2 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно наданого висновку до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області комісія визнала недоцільним визнати малолітню дитину особою, що втратило право користування житловим приміщенням. Також, третя особа зазначає, що з метою захисту саме права дитини на проживання в майні батьків, захисту інтересів дитини та запобігання її безпритульності та бездоглядності, орган опіки та піклування Слов`янської міської ради вважає, що у дитини є право користування майном батьків, батьки зобов`язані знімати з реєстрації малолітню дитину в інше придатне житло, розташоване на території України, де дитина буде мати право на проживання, вільне пересування.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала обставини викладені у поясненнях та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 15 березня 2021 року.

15 березня 2021 року відкладено підготовче засідання, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Олішевської В.В. з 25 лютого 2021 року по 16 березня 2021 року на лікарняному, з 17 березня 2021 року по 22 березня 2021 року, з 24 березня 2021 року по 26 березня 2021 року у відпустці, підготовче засідання призначено на 31 березня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року відкладено підготовче засідання на 12 квітня 2021 року, у зв`язку з клопотанням представника позивача про перенесення підготовчого засідання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року залучено третю сторону до участі у справі.

Підготовче засідання відкладено з 12 квітня 2021 року на 19 квітня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 19 квітня 2021 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області 27 червня 2008 року, встановлено, що ОСОБА_1 (громадянка України) та ОСОБА_5 (громадянин України) є матір`ю та батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

04.02.2021 року ОСОБА_1 звернулась до відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради із заявою про зняття реєстрації малолітної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з вибуттям з АДРЕСА_1 за адресою до Російської Федерації на постійне місце проживання (а.с. 8).

До зазначеної заяви позивачем було надано: свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області 27 червня 2008 року, копію паспорта законного представника ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 , виданого 02.03.2000 року Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області, копія нотаріально посвідченої згоди батька дитини ОСОБА_5 , квитанція про сплату адміністративного збору, копія будинкової документації по будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви позивача відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради від 04.02.2021 року ОСОБА_1 було прийнято рішення про відмову у знятті з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 на підставі п. 11 Правил реєстрації місця проживання, через не надання останньою необхідних документів та інформація у поданих документах є недостовірною, а саме згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області 27.06.2008 року батьком дитини зазначено громадянина України, а подана згода (бланк серії 78 АБ 9765501) від громадянина Російської Федерації, також відсутній дозвіл ДМС або консульської установи на виїзд на постійне місце проживання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8 зворотній бік).

Позивач не погодившись з рішенням відповідача про відмову у зняття з реєстрації малолітньої дитини, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Частиною 3 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання особи від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (ч.4 ст.29 ЦК України).

Отже, місце проживання дитини має бути місцем проживання її батьків або одного з них.

Як визначено частиною 1 та 2 статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Крім того, приписами ст. 156 Житлового кодексу України передбачено право на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей, без згоди інших співвласників житлового приміщення.

Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року №1382-IV (далі - Закон №1382-IV) відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до статті 6 Закону №1382-IV, Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно статті 7 Закон №1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною 11 статті 6 цього Закону.

У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

За приписами стаття 9-1 Закону №1382-IV, орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Відповідно до статті 10 Закону №1382-IV, правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. N 207 відповідно до статті 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" затвердив: Правила реєстрації місця проживання; Порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

Ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів (пункт 1 Правил).

Відповідно до п. 18 Правил № 207, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає, зокрема: заяву за встановленою формою; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи; заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

Згідно пункту 26 Правил, у разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Відповідно до пункту 11 Правил № 207, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для такого висновку, що для зняття з реєстрації та реєстрації місця проживання дитини з одним із батьків, яка не досягла 14 років, законодавство вимагає подання письмової згоди другого з батьків у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами, крім випадків коли місцезнаходження дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування. При цьому, вказаними нормами не встановлено форму письмової заяви про згоду.

Відмовляючи в задоволені заяви про зняття з реєстрації місця проживання дитини відповідач посилається на те, що позивачем не надано необхідних документів та інформація у поданих документах є недостовірною, а саме згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області 27.06.2008 року батьком дитини зазначено громадянина України, а подана згода (бланк серії 78 АБ 9765501) від громадянина Російської Федерації, також відсутній дозвіл ДМС або консульської установи на виїзд на постійне місце проживання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До матеріалів справи позивачем надана нотаріально засвідчена згода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Дзержинськ, Донецька область, громадянство: Російської Федерації, стать: чоловіча, паспорт НОМЕР_5 , виданий ГУ МВС Росії по АДРЕСА_2 , відповідно до якої останній надає згоду на знаття з реєстраційного обліку за місцем проживання його неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Суд зазначає, що згода на знаття з реєстраційного обліку за місцем проживання ОСОБА_2 була надана ОСОБА_5 , який є громадянином Російської Федерації, при цьому у свідоцтві про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області 27.06.2008 року батьком ОСОБА_2 зазначено ОСОБА_5 який є громадянина України.

Судом встановлено, що при зверненні до відповідачем позивач не надав будь - яких документів, що підтверджують факт отримання ОСОБА_5 громадянства Російської Федерації.

Отже, відповідач під час прийняття спірного рішення не був обізнаний, що ОСОБА_5 змінив громадянство.

Крім того, судом з листа Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 25.02.2021 року № 1402.58-884/1402.58.1-21 встановлено, що ОСОБА_5 до Слов`янського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області для оформлення документів для виїзду на постійне місце проживання до Російської Федерації відносно себе та/або своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 не звертався. А також, зазначено про відсутність інформації щодо припинення Громадянства України ОСОБА_5 .

Отже, суд приходить висновку, що надана згода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Дзержинськ, Донецька область, громадянство: Російської Федерації, стать: чоловіча, паспорт НОМЕР_5 , виданий ГУ МВС Росії по АДРЕСА_2 , відповідно до якої останній надає згоду на знаття з реєстраційного обліку за місцем проживання його неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є належним документом, що підтверджує згоду батька ОСОБА_2 на зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, відмова відповідача у знятті з реєстрації місця проживання дитини з вищезазначених з підстав на думку суду є правомірною.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до стаття 4 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV (далі - Закон № 1382),законодавство про свободу пересування та вільний вибір місця проживання складається з Конституції України, цього Закону, інших законів та міжнародних договорів України.

Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом (ст..2 Закону).

Статтею 3 Закону № 1382 встановлено, що свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь - якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Згідно п.1 Правил, ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні.

Таким чином, чіткий перелік документів, які особа повинна подати для зняття з реєстрації місця проживання встановлено для пересування та вибору місця проживання на території України та в межах цієї території.

В даному випадку, Позивач подала заяву на зняття з реєстрації місця проживання за межи території України, а саме до Російської Федерації згідно згоди невстановленої особи, громадянина Російської Федерації, про що зазначено в самій заяві - вибуття на постійне проживання до Російської Федерації.

Вибуття на постійне місце проживання до інших держав регулюється нормами Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Порядоку провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання, затверджений наказом МВС від 16.08.2016 № 816, Порядоку провадження в закордонних дипломатичних установах України за заявами про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном громадян України, які виїхали за кордон тимчасово, затверджений наказом МЗС України від 22.12.2017 № 573.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. На громадян України, які звернулися з клопотанням про виїзд з України, поширюються усі положення чинного законодавства, вони користуються всіма правами і несуть встановлені законом обов`язки.

Оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів (наказом МВС від 16.08.2016 № 816).

Оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном громадян України, які виїхали за кордон тимчасово, здійснюється закордонними дипломатичними установами України (наказ МЗС України від 22.12.2017 № 573).

Обидва порядка передбачають зняття з реєстрації місця проживання після прийняття відповідного рішення про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном.

Відповідно до п.17 Порядку, затвердженого наказом МЗС України від 22.12.2017 № 573, зняття з реєстрації місця проживання у зв`язку з оформленням документів для залишення на постійне проживання за кордоном, а також отримання відповідних довідок здійснюються особисто або законним представником чи представником за довіреністю, посвідченою в установленому законом порядку.

Згідно п. 4 Розділу IV Порядку, затвердженого наказом МВС від 16.08.2016 № 816, у разі прийняття рішення про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання територіальний орган ДМС у строк не пізніше п`яти робочих днів інформує заявника про прийняте рішення та строк його дії, а також про те, що заявнику необхідно зняти з реєстрації своє місце проживання в Україні.

Таким чином, в Україні встановлений порядок зняття з реєстрації місця проживання у зв`язку з виїздом (залишенням) на постійне місце проживання за кордон.

Судом встановлено, що відповідачу позивачем не був наданий дозвіл Державної міграційної служби або консульської установи на виїзд на постійне місце проживання дитини ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд вважає, що відмова відповідача у знятті з реєстрації місця проживання є правомірною.

Разом з цим, суд зазначає, що за вимогами п. 18 Правил № 207, дитина реєструється саме разом з одним із батьків, тобто, вказаними нормами не допускається реєстрація дитини окрема від жодного з батьків.

Судом встановлено, що позивач та її неповнолітня дитина на даний час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач з заявою до відповідача про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одночасно з заявою про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини, не зверталась та до теперішнього часу відповідно до відомостей паспорту зареєстрований за попередньою адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Отже, на день подання заяви про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини за новою адресою у зв`язку з виїздом до Російської Федерації, позивач, був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, вимогою позивача було зняття з реєстрації місця проживання малолітню дитини без одночасного зняття з реєстрації одного з батьків малолітньої дитини, що є порушенням вимог статті 29 Цивільного кодексу України.

Тобто, у даному випадку, проведення процедури зняття з реєстрації місця проживання дитини призведе до порушення вимог ч. 3 ст. 29 ЦК України та Правил № 207 та відповідно прав дитини, оскільки реєстрацію місця проживання малолітньої дитини залишиться житло, де не зареєстрований жодний із батьків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року №" 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України "Про охорону дитинства".

Відповідно до статті 18 вказаного Закону держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З огляду на обставини справи, суд вважає, що зняття з реєстрації малолітньої дитини допускається лише з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання одного з батьків.

На підставі викладених обставин суд дійшов висновку, що відмова відповідача про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 є правомірною.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради в особі Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради про скасування рішення Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради від 04 лютого 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 у зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , зобов`язання Слов`янської міської ради в особі Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб зняти з реєстрації місця проживання неповнолітню доньку ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись Конституцією України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради в особі Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради про скасування рішення Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради від 04 лютого 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 у зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , зобов`язання Слов`янської міської ради в особі Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб зняти з реєстрації місця проживання неповнолітню доньку ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частина проголошена у судовому засіданні 19 квітня 2021 року в присутності представників позивача, відповідача та третьої особи.

Повний текст рішення складено та підписано 28 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська