Справа № 420/698/21
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/698/21
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ), в якому просив суд: визнати протиправними дії ГУПФУ щодо зарахування при обліку коефіцієнту його заробітної плати періодів з 01 березня 2003 року по 31 березня 2003 року, з 01 квітня 2004 року по 31 серпня 2006 року, з 01 квітня 2003 року по 31 грудня 2003 року; зобов`язати ГУПФУ перерахувати пенсію з 11 травня 2010 року з урахуванням проведених виплат без врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходжу) за періоди з 01 березня 2003 року по 31 березня 2003 року, з 01 квітня 2004 року по 31 серпня 2006 року, з 01 квітня 2003 року по 31 грудня 2003 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року даний адміністративний позов було повернуто позивачу.

Приймаючи вказану ухвалу суд вважав, що представник позивача - Сластнікова Г.О., будучи адвокатом, тобто особою, яка володіє повною вищою юридичною освітою та має стаж роботи в галузі права не менше двох років, маючи необхідні знання в галузі адміністративного процесуального законодавства щодо вимог, які висуваються Кодексом адміністративного судочинства України до позовних заяв, зокрема в частині, що стосується сплати позивачем судового збору, звернулась до суду з даним адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 , свідомо надаючи при цьому платіжне доручення про сплату судового збору, яке вже подавала разом з іншим адміністративним позовом та кошти за яким суд повернув позивачу на підставі її ж ( ОСОБА_2 ) заяви, що є явним зловживанням процесуальними правами.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що ухвала судом першої інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Так, за загальним правилом підстави для повернення позову передбачено статтею 169 КАС України (залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви). Положеннями вказаної статті визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 (ч.3 якої також визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору) КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо:

1) позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк;

2) позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання;

3) позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

4) позивач не надав доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору у випадках, в яких законом визначено обов`язковість досудового врегулювання, або на момент звернення позивача із позовом не сплив визначений законом строк для досудового врегулювання спору;

5) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

6) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу);

7) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;

8) якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу;

9) у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

В той же час, положеннями статті 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Колегія суддів зазначає, що застосування законодавцем в ч.2 ст.45 КАС України перед переліком можливих зловживань процесуальними правами прислівника «зокрема» свідчить про те, що вказаний перелік не є вичерпним.

Так, судом першої інстанції встановлено, що разом з позовною заявою представником позивача адвокатом Сластніковою Г.О. було подано платіжне доручення №Р24А824238927А58329 від 29 жовтня 2020 року про сплату 843,80 грн. судового збору.

При цьому, з програмного забезпечення «Діловодство спеціалізованого суду» суд першої інстанції встановив, що до Одеського окружного адміністративного суду 29 жовтня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФУ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України, про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати нарахованої пенсії та стягнення заборгованості по виплаті пенсії з 11 травня 2010 року по 31 травня 2019 рік, який підписаний представником позивача адвокатом Сластніковою Г.О., та що ухвалою від 03 листопада 2020 року по справі №420/11531/20 у відкритті провадження в адміністративній справі за вказаним позовом було відмовлено.

При цьому, до вказаної позовної заяви адвокатом Сластніковою Г.О. було додано платіжне доручення №Р24А824238927А58329 від 29 жовтня 2020 року про сплату 843,80 грн. судового збору.

Водночас, ухвалою від 18 листопада 2020 року по справі №420/11531/20, яка набрала законної сили 18 листопада 2020 року, заяву представника ОСОБА_1 про повернення судового збору (вхід. №ЕП/20720/20 від 11 листопада 2020 року) було задоволено. Суд зобов`язав Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області повернути сплачений судовий збір у розмірі 843 грн. 80 коп. згідно платіжного доручення №Р24А824238927А58329 від 29 жовтня 2020 року.

Також судом першої інстанції з програмного забезпечення «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що заяву вхід.№ЕП/20720/20 від 11 листопада 2020 року було підписано адвокатом Сластніковою Г.О..

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Вищевказані обставини щодо подання позову по справі №420/11531/20, відмови в відкритті провадження та винесення ухвали про повернення судового збору підтверджуються апеляційною скаргою (а.с.19), що виключає необхідність доказування вказаних фактів.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Отже, враховуючи, що представник позивача є особою, яка володіє повною вищою юридичною освітою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років та необхідні знання в галузі адміністративного процесуального законодавства, при цьому, свідомо подає позовну заяву, яка містить суттєві недоліки щодо надання на підтвердження сплати судового збору платіжне доручення, яке вже не тільки подавалось до суду по іншій справі, а й відповідною ухвалою було повернуто платнику, колегія суддів приходить до висновку про наявність факту зловживання представником апелянта процесуальними правами, що також є і проявом неповаги до суду, неналежного виконання ним професійних обов`язків та відповідно про обґрунтованість винесення спірної ухвали про повернення позову, що передбачено ч.3 ст.45 КАС України, за якою якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

При цьому, ч.1 та 2 ст.44 КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення адміністративного позову. Для цього особа, зацікавлена у поданні такого позову, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Так, статтею 8 Конституції України гарантовано право звернутися за захистом конституційних прав і свобод; статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожний має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010, заява №45783/05).

Колегія суддів, зазначає, що норми, які регулюють порядок оформлення (в широкому розумінні) адміністративного позову, безсумнівно спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Суд зазначає, що встановлення певних вимог до позову (форма, зміст, необхідні додатки, тощо) передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Водночас, дії представника позивача по повторному поданню вищевказаного платіжного доручення до позову при наявній ухвалі про повернення судового збору, які (дії) є послідовними, ініціативними та такими, що виключають не розуміння ОСОБА_2 правової сутності вказаних дій та їх наслідків, свідчать про очевидне допущення зловживань процесуальними правами та порушення обов`язків адвокатом Сластніковою Г.О., яка є представником позивача та яку Сагайдак О.В. за власною ініціативою таким представником обрав.

Додатково колегія суддів наголошує, що повернення позовної заяви заявникові не є непереборною перешкодою для ОСОБА_1 щодо доступу до правосуддя, оскільки відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо наявності підстав для винесення спірної ухвали у цій справі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 249, 308, 309, 315, 321, 322, 325, 379, 383 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.