Справа № 560/3160/20
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2021 року

Київ

справа №560/3160/20

адміністративне провадження №К/9901/13209/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Желєзного І.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року

у справі № 560/3160/20

за позовом ОСОБА_1

до Хмельницької міської ради, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради

про визнання протиправним та нечинним пункту 1.1 Розділу 1 Порядку розгляду звернень і клопотань громадян,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 (далі також - позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, в якому просив визнати протиправним та нечинним пункт 1.1 Розділу 1 Порядку розгляду звернень і клопотань та вирішення питань, пов`язаних із наданням дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, матеріалів інвентаризації земель, затвердженого рішенням 23-сесії Хмельницької міської ради від 27 лютого 2013 року №31, з усіма змінами та доповненнями.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Хмельницька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вищевказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року апеляційну скаргу Хмельницької міської ради задоволено, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

12 квітня 2021 року ОСОБА_1 , не погодившись із постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції про задоволення позову залишити в силі.

Як вбачається з рішень судів попередніх інстанцій та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у цій справі є визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта в частині.

8 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.

У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку та якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, у касаційній скарзі відповідач вказує на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також містять виключні підставі для відмови у наданні такого дозволу компетентним органом.

Посилається скаржник і на неправильне застосування судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин положень статті 161-1 Земельного кодексу України, які визначають повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Скаржник зазначає, що Земельним кодексом України передбачена послідовна та узгоджена процедура безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, яка не потребує уточнень підзаконними нормативно-правовими актами органів місцевого самоврядування.

Позиція, яку займає суд апеляційної інстанції фактично означає, що заінтересована особа двічі повинна замовляти документацію із землеустрою: спочатку для поверхневої перевірки дотримання вимог законодавства, а згодом для детальної перевірки дотримання вимог того ж законодавства.

Крім того, скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції не враховано під час розгляду справи висновків Верховного Суду щодо норм права у подібних правовідносинах за подібних обставин, викладених у постановах від 26 березня 2020 року у справі №815/3054/14 та від 8 вересня 2020 року у справі №806/2983/17.

Також скаржник вважає, що при вирішенні правової проблеми у цій справі необхідно застосувати позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі №380/624/16-ц та від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року, з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції положень статей 118, 186-1 Земельного кодексу України та необхідності застосування у спірних правовідносинах висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі №380/624/16-ц, від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц та висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26 березня 2020 року у справі №815/3054/14, від 8 вересня 2020 року у справі №806/2983/17.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 560/3160/20 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання протиправним та нечинним пункту 1.1 Розділу 1 Порядку розгляду звернень і клопотань громадян.

2. Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду справу № 560/3160/20.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Установити для учасників справи п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права) та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя доповідач Я.О. Берназюк

Судді: В.М. Бевзенко

І.В. Желєзний