Справа № 320/5419/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 320/5419/18

адміністративне провадження № К/9901/11007/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу перевіривши касаційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі №320/5419/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАЛОН ІНВЕСТ» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару,

УСТАНОВИВ:

29.03.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі №320/5419/18 (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 26.03.2021).

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що копію повного тексту оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі №320/5419/18 ним отримано 24.02.2021, що підтверджується наданими копіями конверту та супровідного листа Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 №320/5419/18/14447/2021.

Скаржником вказано, що підставами касаційного оскарження судових рішень у даній справі є пункти 3 та 4 частини 4 статті 328 КАС України, оскільки наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Митницею вказано, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального права та не враховано приписи статті 558 Митного кодексу України, неправильно застосовано норми статті 69, 357 Митного кодексу України, пункт 6 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митно оформлення та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, безпідставно не застосовано до спірних правовідносин Основні правила інтерпретації 1 та 6, затверджені Законом України «Про Митний тариф України», Примітку 1 до групи 29 та пункт 2 Пояснень до товарної позиції 3808, які були затверджені наказом ДФС України від 09.06.2015 №401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності».

На думку скаржника, наразі відсутня судова практика, у тому числі Верховного суду, щодо подібних спірних правовідносин, пов`язаних із застосуванням вказаних норм матеріального права.

Також скаржником вказано про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права (статті 242, 246 КАС України), неврахування та ненадання належної оцінки обставинам справи, підтвердженими наявними доказами.

Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Однак скаржником не наведено висновки судів щодо неправильного застосування норм матеріального права, не обґрунтовано, у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, що не є належним викладенням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Щодо порушення норм процесуального права, Верховний Суд зауважує, що частиною 2 статті 353 КАС України передбачені підстави для скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд, в той час як скаржник просить ухвалити нове рішення. Крім того, довід щодо недослідження судами зібраних у справі доказів може бути прийнятним виключно за умови висновку про обґрунтованість підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи, необхідності здійснення переоцінки доказів, оцінка яким уже надана судами попередніх інстанцій, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Також скаржником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому законом розмірі.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 КАС України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021 у справі №1.380.2019.002948 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва