Справа № 619/1915/21
Суддя: Овсянніков В. С.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/1915/21
провадження №2-а/619/167/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Овсяннікова В.С.,

при секретарі судового засідання - Матлаховій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 9951), начальника 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі» лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 9951), начальника 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі» лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №150872 від 09.04.2021 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 09.04.2021 начальником 3 групи ІПК віпс (тип А) «Дергачі» лейтенантом ОСОБА_2 винесено постанову №150872 про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КпАП України.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вважає, що посада лейтенанта ОСОБА_2 не передбачає повноважень розглядати від імені Держприкордон служби справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 204- 2 КпАП України.

Сама по собі постанова про притягнення особи до відповідальності, не може без підтвердження іншими доказами, свідчити про встановлення факту порушення ст. 12 Закону України « Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» та постанови КМУ від 17.07.2019 №815.

Відповідач повинен був надати будь-які докази вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення перетину пункту пропуску «Успенка». Він має право на ознайомлення з доказами при розгляді справи, інакше, вважає, що такого доказу на момент розгляду справи не існувало.

Був позбавлений можливості надавати пояснення та докази під час розгляду справи.

Розгляд справи був проведений без надання доказів про правопорушення, також без урахування всіх обставин справи, які мають значення для прийняття обґрунтованого рішення.

Відсутність будь-яких доказів вчинення ним правопорушення, свідчить про непідтвердженість кваліфікації його дій як адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КпАП України.

При складенні постанови не з`ясовано, коли було виявлене правопорушення і чи дійсно воно було вчинено.

Тому підстави для складення постанови про адміністративне правопорушення щодо нього відсутні.

Його в`їзд на територію України був обумовлений невідкладними справами, які потребували його присутності. Зважаючи на те, що керівництво так званої ДНР блокує в будь-який спосіб зв`язок з Україною, він не мав іншої можливості вирішити свої справи як особисто приїхати.

Він громадянин України та не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися на територію України. До того ж він діяв у стані крайньої необхідності, задля збереження свого здоров`я.

Просить суд скасувати постанову №150872 від 09.04.2021 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-2 КпАП України відносно ОСОБА_1 та закрити провадження по справі.

В судове засідання позивач не з`явився, але надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність.

Представник відповідача Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) в судове засідання не з`явився, про дату, час та розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідач начальник 3 групи ІПК віпс (тип А) «Дергачі» лейтенант ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву у встановлений строк не надходило, тому, на підставі ст. 205 КАС України, суд розглядає справу за відсутності відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, начальником 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі» лейтенантом ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-2 КпАП України про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 100 гривень.

У вказаній постанові зазначено, що 09.04.2021 о 21 годині 30 хвилин в пункті пропуску «Гоптівка» виявлено порушення, а саме 09.04.2021 близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_3 в складі групи осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 порушив порядок виїзд з тимчасово окупованої територіїх України (далі ТОТ) врайоні пункту пропуску «Успенка» (рух через який припинено) поза визначеними контрольними пунктами в`їзду (далі КПВВ), чим порушив вимоги п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, відповідно до якого в`їзд або виїзд до/з ТОТ здійснюється виключно через КПВВ. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-2 КпАП України. Під час розгляду справи ОСОБА_3 факт виїзду 09.04.2021 близько 08 години 00 хвилин з ТОТ поза КПВВ на автомобілі «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якості водія в складі групи осіб визнав.

Щодо аргументів позивача про розгляд справи особою, яка не мала повноважень розглядати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 204-2 КпАП України, суд їх не приймає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 222-1 КпАП України від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники;

інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Згідно з п. 3 Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення від імені Держприкордонслужби розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 222-1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення мають право:

начальники органів охорони державного кордону, командири загонів морської охорони та їх заступники;

начальники відділів прикордонної служби та їх перші заступники;

коменданти оперативно-бойових прикордонних комендатур та їх перші заступники;

начальники підрозділів (відділень (груп) інспекторів прикордонної служби, відділень (груп) дільничних інспекторів прикордонної служби, відділів спеціальних дій на воді) та командири кораблів, катерів і дивізіонів, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України або суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів;

старші змін прикордонних нарядів, старші прикордонних нарядів у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Так постанову №150872 від 09.04.2021 винесено начальником 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі» лейтенантом ОСОБА_2 .

Відповідно до абз. 1 п. 5 Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України затвердженого нанаказом МВС України від 15.04.2016 №311 залежно від специфіки, завдань, а також форм оперативно-службової діяльності відділи прикордонної служби можуть бути таких типів: тип «А» - відділи, призначені для здійснення прикордонного контролю, виявлення та припинення правопорушень, протидію яким законодавством України віднесено до компетенції Держприкордонслужби.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_2 обіймає посаду начальника 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі», безпосереднім завданням якого є здійснення прикордонного контролю, виявлення та припинення правопорушень, протидію яким законодавством України віднесено до компетенції Держприкордонслужби.

Отже, начальнику 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі» відповідно норм чинного законодавства надано повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 204-2 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, вчинені групою осіб.

Стаття 280 КпАП України закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, на підставі яких лейтенантом ОСОБА_2 зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-2 КпАП України.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з належних від нього причин.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні і достатні докази наявності в діях ОСОБА_1 того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, постанова, яка складена відносно позивача, не містить доказів вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, тому є необґрунтованою, а лише факт визнання особою вчинення адміністративного правопорушення, як про те вказано в постанові про адміністративне правопорушення, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та не звільняє останнього від доведення його правомірності (таку ж позицію висловив Верховний Суд в Постанові від 15 травня 2019 року, справа № 537/2088/17).

Враховуючи викладене, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення є недоведеним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, за відсутності достатніх даних про вчинення позивачем правопорушення, постанову необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Що стосується вимог до начальника 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі» лейтенанта ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 204-2 КпАП України посадові особи Державної прикордонної служби України діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Державної прикордонної служби України, що реалізує державну політику із забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 242-1 КпАП України покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 204-2 КпАП України.

Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що за результатами розгляду справи слід відмовити в позові до неналежного відповідача та прийняти рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до начальника 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі» лейтенанта ОСОБА_2 . Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951), суд визнає такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати на оплату судового збору мають бути стягнені у державний бюджет за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 139, 246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 247, 251, 280 КпАП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову №150872 від 09.04.2021 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 5 100 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 204-2 КпАП України скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-2 КпАП України.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до начальника 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі» лейтенанта ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Начальник 3 групи віпс (тип А) «Дергачі» лейтенант ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: вул. Прикордонна, 4, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область.

Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Прикордонної служби (в/ч 9951), адреса місцезнаходження: вул. Клочківська, 228, м. Харків.

Суддя В. С. Овсянніков