Справа № 478/169/21
Суддя: Іщенко Х. В.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №478/169/21
Пров. №2-адр/478/1/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Іщенко Х.В.,
секретаря: Луговської А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -
Позивач звернувся до відповідачів про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3702636 від 24.01.2021 року, у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.
Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.03.2021 року вище зазначені позовні вимоги були задоволені.

01.04.2021 року до суду звернувся адвокат Глушаниця А.Л. в інтересах позивача ОСОБА_1 із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та просив суд стягнути з відповідачів на його користь судові витрати на професійну допомогу в розмірі 1000,00 грн. та понесені ним поштові витрати в сумі 64,00 грн. Свою заяву обґрунтовує тим, що 25.03.2021 року ОСОБА_1 розрахувався за надані йому адвокатом послуги, що свідчить про витрати на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, судом не вирішено питання про судові витрати.

За ч. 1, ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України № 5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України №5076-VI).

Відповідно до ст.30 Закону України №5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано:

- договір за № 5 від 03.02.2021 року про надання правової допомоги, в якому визначено що адвокат бере на себе зобов`язання надати професійну правничу допомогу у спорі, зокрема: ознайомитись та вивчити матеріали правовідносин між клієнтом та відповідачем, скласти позовну заяву, готувати та подавати до суду заяви з процесуальних питань за гонорар, визначений у фіксованому розмірі 1000,00 грн.;

- акт здачі прийняття наданих послуг № 1 від 25.03.2021 року;

- копія квитанції на підтвердження про сплату ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

- дві квитанції про сплату поштових послуг в сумі 64,00 грн.

Зі змісту акта приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги встановлено, що ряд послуг, які надавалися позивачу пов`язані з розглядом справи, є співмірними, обґрунтованими та пропорційними до предмета та складності спору, документально підтверджені та доведені. Враховуючі вище викладені обставини суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача щодо розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу, та стягнення на користь позивача суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 1000,00 грн.

Що стосується витрат на поштові послуги в розмірі 64,00 грн. суд зазначає, що зазначені витрати не входять до переліку послуг, визначеним договором про надання правової допомоги, гонорар за яким визначено у фіксованому розмірі а самі витрати були понесені після виконання зобов`язань за договором та здачі-прийняття наданих послуг.

На підставі вище означеного, керуючись ст. ст. 132-139, 252 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти додаткове рішення, яким заяву представника позивача, адвоката Глушаниця А.Л. в інтересах позивача ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі та поштові витрати за позовною заявою до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 (одну тисячу ) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти частини заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Апеляційна скарга подається безпосередньо доП`ятого апеляційного адміністративного суду, або через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Іщенко Х.В.