Справа № 140/2820/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2820/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області, пенсійний орган) про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 02 липня 2020 року, скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13 січня 2021 року №219-18047/П-02/8-0300/21 щодо призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01 вересня 2020 року; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 02 липня 2020 року та виплатити недоотриману суму пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , 1961 року народження, звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 13 січня 2021 року №219-18047/П-02/8-0300/21 таку пенсію їй було призначено з 01 вересня 2020 року.

Позивач вказує, що неодноразово зверталась до пенсійного органу, однак працівники управління Фонду не приймали її заяви посилаючись на обмежений графік роботи у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Уважає, що на період карантину строки для подачі заяв про призначення пенсій зупинені та призначення пенсії лише з 01 вересня 2020 року порушило її права на соціальний захист, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 08 квітня 2021 року №0300-0802-7/16648, відповідач позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що згідно статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Вказує, що 20 жовтня 2020 року позивач звернулася до пенсійного органу із заявою №1890/507 за призначенням пенсії та з урахуванням того, що при відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу для відстрочки часу виходу на пенсію, а у випадку позивача згідно інформації Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - серпень 2020 року), якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня, пенсія позивачу призначена з 01 вересня 2020 року.

Звертає увагу, що жодного підтвердження про звернення позивача в період до 20 жовтня 2020 року із заявою про призначення пенсії не надано та такі відомості в ГУ ПФУ у Волинській області відсутні.

З урахуванням зазначеного, відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 25-30).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленння учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України (арк.спр. 22-24).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 20 жовтня 2020 року про призначення пенсії за віком (арк. спр. 9, 25-28), ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 28 жовтня 2020 року №81 про призначення позивачу пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01 вересня 2020 року (арк. спр. 10).

ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою від 30 грудня 2020 року, в якій просила розглянути звернення щодо виплати пенсії за липень-серпень 2020 року, так як документи на оформлення пенсії з 01 липня 2020 року були подані вчасно, однак за інформацією працівників пенсійного фонду термін подачі документів в карантинний період було продовжено (арк. спр. 36).

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом від 13 січня 2021 року №219-18047/П-02/8-0300/21 повідомив, що на підставі поданої позивачем 20 жовтня 2020 року заяви, зареєстрованій в інтегрованій комплексній інформаційній системі ПФУ «Звернення» за №7493 щодо призначення пенсії за віком та з урахуванням норм чинного законодавства, пенсійна виплата призначена з 01 вересня 2020 року (арк. спр. 8, 37-38).

ОСОБА_1 не погоджуючись з такими діями пенсійного органу та рішенням про призначення їй пенсії за віком з 01 вересня 2020 року звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з положеннями статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 2 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) передбачено такий вид трудової пенсії як за вислугу років.

Відповідно до статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності необхідного страхового стажу.

До досягнення шістдесятирічного віку право на пенсію за віком мають жінки, зокрема, народжені з 01 січня 1960 року по 31 березня 1961 року після досягнення 59 років 6 місяців за наявності необхідного страхового стажу, зокрема, з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла пенсійного віку (59 років 06 місяців) та набула права на пенсію за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як установлено судом та не заперечується сторонами на підставі заяви ОСОБА_1 від 20 жовтня 2020 року про призначення пенсії за віком, ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 28 жовтня 2020 року №81 про призначення позивачу пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01 вересня 2020 року .

Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно щодо дати призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з якої розпочато виплату пенсії позивачу.

Позивач уважає, що право на призначення вказаної пенсії у неї виникло 02 липня 2020 року - з дня наступного після досягнення пенсійного віку (59 років 06 місяців), а тому така пенсія підлягала призначенню саме з 02 липня 2020 року, а не з 01 вересня 2020 року, у зв`язку із чим дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком з 02 липня 2020 року є протиправними, а тому відповідач має призначити їй пенсію із вказаної дати та виплатити недотриману суму пенсії.

Доводи позивача щодо наявності обов`язку у відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 02 липня 2020 року, з урахуванням сплачених сум не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на наступне.

Згідно статті 45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців :з такого дня.

Відповідно до статті 7 Закону №1788-ХІІ, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно із пунктом 1.1 зазначеного Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 1.7 Порядку №22-1 передбачено, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до пункту 4.1. Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Нормами пункту 4.3 Порядку №22-1 визначено, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для проведення призначення (перерахунку) пенсії є заява встановленого зразка, а також додані до неї документи, які підтверджують право на такий перерахунок, надані до органу Пенсійного фонду України в установленому чинним законодавством порядку та чинним законодавством не передбачено право та обов`язок відповідача здійснювати перерахунок пенсії за період до прийняття рішення про призначення пенсії.

При цьому, законодавцем чітко, доступно та однозначно визначено дату призначення пенсії за віком та умови визначення такої дати та чинне пенсійне законодавство не передбачає порядку та підстав для продовження трьохмісячного терміну з дня досягнення особою пенсійного віку для звернення про призначення пенсії за віком.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься лише заява позивача від 20 жовтня 2020 року за формою (додатком 3) Порядку №22-1 про призначення пенсії за віком (арк. спр. 8, 37-38). Позивачем не доведено та в матеріалах пенсійної справи відсутні будь-які письмові докази звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із відповідною заявою раніше вказаної дати.

Окрім того, доказів того, що позивачу було відмовлено відповідачем у прийнятті такої заяви про призначення пенсії, позивач реалізував своє право подання такої заяви електронним зв`язком чи через свого представника матеріали справи не містять. Посилання позивача на те, що відповідачем не проводився прийом громадян, не підтверджуються жодними доказами. Доказів того, що відповідачем в період до 20 жовтня 2020 року не було забезпечено спеціально облаштованих засобів отримання кореспонденції та заяв від фізичних осіб у зв`язку із нездійсненням прийому громадян спеціалістами сервісних центрів у приміщеннях сервісних центрів позивачем не надано.

Також суд зазначає, що згідно змісту заяви позивача від 20 жовтня 2020 року, позивач взагалі не зазначав про те, що пенсію вона просить призначити саме з 02 липня 2020 року, а у ГУ ПФУ в Волинській області не було права та обов`язку самостійно змінювати дату призначення пенсії у разі подання такої заяви після спливу тримісячного строку, а в подальшому нарахувати та виплатити суму пенсії за період до дня прийняття рішення про призначення такої пенсії.

Суд відхиляє посилання позивача на Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17 березня 2020 року №530-ІХ, з огляду на наступне.

Підпунктом 3 пункту 2 розділу ІІ даного Закону визначено, що з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адміністративні послуги»: адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону; суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг; суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Статтею 16 Закону України «Про адміністративні послуги» передбачено, що реєстр адміністративних послуг (далі - Реєстр) формується і ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері надання адміністративних послуг, з метою 1) ведення обліку адміністративних послуг; 2) забезпечення відкритого і безоплатного доступу до інформації про адміністративні послуги. Реєстр містить інформацію про: 1) перелік адміністративних послуг; 2) правові підстави надання адміністративних послуг; 3) суб`єкта надання адміністративних послуг; 4) розмір плати (адміністративний збір) за адміністративну послугу (у разі надання послуги на платній основі); 5) інші відомості, визначені Кабінетом Міністрів України. Порядок ведення Реєстру, зокрема строки та порядок подання до Реєстру інформації, передбаченої частиною другою цієї статті, органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про адміністративні послуги», надання адміністративних послуг в електронній формі та доступ суб`єктів звернення до інформації про адміністративні послуги з використанням мережі Інтернет забезпечуються засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, який є офіційним джерелом інформації про надання адміністративних послуг в Україні.

З Єдиного державного вебпорталу адміністративних послуг судом не встановлено надання органами Пенсійного Фонду України адміністративної послуги, як подання заяви про призначення пенсії та призначення пенсії. Так, органами Пенсійного Фонду України надаються наступні адміністративні послуги, як видача пенсійного посвідчення та видача свідоцтва про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (https://my.gov.ua/info/services/byservicescope/23).

Отже виходячи із переліченого вище, подання заяви про призначення пенсії не є адміністративною послугою, яка надається за заявою суб`єкта звернення органами Пенсійного фонду України у відповідності до Закону України «Про адміністративні послуги».

Відповідно до статті 9 Закону №1058 окремо визначено вид послуг, які надаються за рахунок коштів Пенсійного фонду, а саме соціальні послуги - допомога на поховання пенсіонера.

Призначення пенсійних виплат за віком, не відноситься до соціальних послуг у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є щомісячною пенсійною виплатою в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (статті 1 Закону №1058), яка призначається після волевиявлення особи в порядку та строки, передбачені статтею 45 Закону №1058.

Таким чином під час реалізації свого права на отримання пенсії, позивач у даному питанні мала керуватись нормами Закону №1058, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Крім того, судом враховується та обставина, що як зазначено в преамбулі Закону №1058, зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Жодних змін до Закону №1058 в частині строків подання заяв про призначення пенсії, чи продовження строків подання таких заяв внесено не було, не вносились зміни щодо зупинення строків на період карантину подання заяв про призначення пенсії за віком.

Посилання позивача на те, що згідно роз`яснень, які містяться на сайтах органів Пенсійного фонду, пенсійний фонд зазначив про право подання таких заяв до закінчення строку дії карантину, суд зазначає, що такі роз`яснення не є нормативно-правовими актами, які можуть змінювати, доповнювати чи тлумачити зміст Закону №1058.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, на думку суду, доводи позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Конституції України, Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 26 квітня 2021 року.