Справа № 120/55/20-а
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2021 року

м.Київ

справа №120/55/20-а

адміністративне провадження №К/9901/18234/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 , поданого в інтересах неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2020 року, постановлену у складі головуючого судді Моніча Б.С., суддів: Сапальової Т.В., Капустинського М.М.

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. У січні 2020 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини-сина ОСОБА_2 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, у якому просила:

- визнати дії Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо не оформлення паспорта неповнолітньому ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ - протиправними;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області організувати роботу з оформлення та видачі неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати Жмеринський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати паспорт громадянина України неповнолітньому ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та Жмеринський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області вести паспортний облік відносно неповнолітнього ОСОБА_2 за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання цифрового ідентифікатора особи, без внесення інформації про них до Єдиного державного демографічного реєстру України чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

2. На обґрунтування позову позивачка зазначає про відмову працівника Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, під час особистого їхнього звернення, прийняти заяву з відповідними документами щодо видачі її сину паспорта громадянина України у формі книжечки, що стало підставою для звернення, з наданням відповідних документів, до начальника Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо видачі її сину паспорту громадянина України у формі книжечки, на яке були надані роз`яснення, що паспорт громадянина України зразка 1994 року оформлюється та видається громадянам України щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Відтак паспорт громадянина України зразка 1994 року буде виданий у разі звернення із заявою та документами передбаченими Тимчасовим порядком №456, в тому числі із рішенням суду.

ІІ. Встановлені судами обставини справи

3. ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. У зв`язку з досягненням ОСОБА_2 14-річного віку, позивачка, діючи в інтересах неповнолітньої дитини та будучи її законним представником, 31.10.2019 року звернулась до начальника Жмеринського районного відділу УДМС України у Вінницькій області щодо оформлення та видачу її неповнолітній дитині - сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року за № 2503-ХІІ. У зверненні ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 не має наміру оформляти паспорт у формі пластикової картки типу ID та не надає згоду на оформлення такого документа. Крім того, вказала, що ні вона, ні її дитина не надають згоди на обробку персональних даних ОСОБА_2 та просять вести паспортний облік неповнолітньої дитині за раніше встановленими формами без внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, будь-яких баз даних і реєстрів, без їх обробки.

5. Листом від 05.11.2019 року за № 0518-1305/0518.1-19 Жмеринський районний відділ УДМС України у Вінницькій області надав відповідь, у якій зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року за № 398 "Про внесення змін до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року за № 302" передбачено, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відтак паспорт громадянина України зразка 1994 року буде виданий у разі звернення із заявою та документами передбаченими Тимчасовим порядком №456, в тому числі із рішенням суду.

6. Зазначаючи про наявність права на отримання її неповнолітнім сином паспорта громадянина України у формі книжечки, яке підтверджене правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

7. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року адміністративний позов задоволений частково.

Визнано протиправними дії Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , із підстав вказаних у листі від 05.11.2019 року за № 0518-1305/0518.1-19.

Зобов`язано Жмеринський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, із урахуванням висновків суду, що зазначені у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

8. Задовольняючи частково позовні вимоги та зобов`язуючи повторно розглянути заяву про видачу паспорту громадянина України у формі книжечки суд першої інстанції дійшовши висновку про необхідність застосування до спірних відносин норм постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" (далі Положення №2503-ХІІ) зазначив про відсутність підстав для видачі такого паспорта, з огляду на передчасність звернення, оскільки право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення від 26.06.1992 №2503-ХІІ виникає у особи після досягнення нею 16-річного віку, якого ОСОБА_2 не досяг.

9. Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 03 липня 2020 року скасував рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року та прийняв нову постанову, якою адміністративний позов задовольнив частково.

Визнав протиправними дії Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо не оформлення паспорта у формі книжечки неповнолітній дитині-сину ОСОБА_2 відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26 червня 1992 року.

Зобов`язав Жмеринський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати неповнолітній дитині-сину ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26 червня 1992 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

10. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та зобов`язуючи Жмеринський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки, суд апеляційної інстанції, пославшись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) визнав справу, що розглядається типовою та застосував викладені Великою Палатою Верховного Суду правові висновки щодо наявності у громадянина України права на отримання паспорту у формі книжечки, яке за висновком суду апеляційної інстанції поширюється на всіх громадян України, які досягли 14-річного віку.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги і аргументи сторін

11. Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та Жмеринський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, подали касаційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного судового рішення з огляду на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та не надання належної правової оцінки доказам, поданими сторонами по справі, невідповідність мотивування висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просиять скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

12. На обґрунтування касаційної скарги скаржники посилаючись на приписи Положення №2503-ХІІ, якими передбачено набуття права на отримання паспорта у формі книжечки при досягненні 16-річного віку, і лише за особистою заявою до органів ДМС та із довідкою про реєстрацію на відповідній територіальній одиниці, вказують на передчасність видачі такого паспорта та відсутність на те законних підстав.

При цьому також вказують про не надання судами попередніх інстанцій оцінки, що було надано консультацію на відповідне звернення про надання роз`яснень щодо видачі паспорта.

Також вказують, що з 1 листопада 2016 року правове регулювання спірних відносин є таким, що для оформлення паспорта громадянина України в іншій формі, ніж ID-картка, вже немає законних підстав.

V. Джерела права й акти їхнього застосування

13. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

14. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

15. Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, але не виключно, Конституцією України, Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VI (далі Закон №5492-VI), постановою Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» від 26.06.1992 року №2503-ХІІ (далі Положення №2503-ХІІ), Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабміну України від 25.03.2015 №302 (далі Порядок №302), Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 року №456 (далі Тимчасовий порядок №456).

16. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

17. За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.

18. Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

19. Згідно з частиною першою статті 4 Закону №5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів.

20. Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону №5492-VI, документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким є, зокрема, паспорт громадянина України.

21. За приписами ч. 3 ст. 13 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

22. Згідно з частинами першою, другою статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

23. Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

24. Перелік інформації, яка вноситься до паспорта громадянина України, визначено у частині сьомій статті 21 Закону № 5492-VI, відповідно до якої такий містить, зокрема, унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи.

25. Відповідно до пунктів 1, 2, Положення №2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

26. Згідно з пунктами 12, 13 Положення №2503-ХІІ видача та обмін паспорта провадиться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина.

Для одержання паспорта громадянин подає:

заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України;

свідоцтво про народження;

дві фотокартки розміром 35 х 45 мм;

у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

27. 25 березня 2015 року № 302 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України».

28. 26 жовтня 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 745, якою внесено відповідні зміни до Постанови № 302. Указана постанова набрала чинності з 1 листопада 2016 року, і з цієї ж дати паспорт громадянина України оформляється у формі картки з безконтактним електронним носієм з використанням бланка, затвердженого Постановою № 302.

29. Згідно з підпунктом 1 пункту 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302 (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

30. Пунктом 131 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302 також передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація, зокрема, як: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи. Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи.

31. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №398 внесено зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302" (далі - Постанова № 398), що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

32. Наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" від 06.06.2019 №456 відповідно до абзацу 5 пункту 3 Постанови № 302, Постанови № 398 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України.

33. Згідно з п.1 Порядку №456 цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до Постанови №302, Постанови №398, Положення №2503-XII, визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

34. Відповідно до п.2 Тимчасового порядку №456, паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року № 353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України», дію якого відновлено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року №415 «Про зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 р. № 185».

35. Пунктом 3 Тимчасового порядку №456 передбачено, що оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи ДМС), зокрема, особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто.

36. За приписами п.п. 4, 5 Тимчасового порядку №456, оформлення і видача паспорта здійснюються протягом 30 календарних днів з дня подання особою до територіального підрозділу ДМС заяви та документів для оформлення і видачі паспорта. Заява та документи для оформлення і видачі паспорта (у тому числі для вклеювання фотокартки) подаються заявником до територіального підрозділу ДМС за зареєстрованим місцем проживання особи.

VI. Позиція Верховного Суду

37. Як убачається з матеріалів справи предметом спору є видача паспорта у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ.

38. Питання щодо права особи на отримання паспорта України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ, у зв`язку з ненаданням нею згоди на обробку персональних даних було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі, за результатами розгляду якої 19.09.2018 була винесена постанова у справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

39. У вказаній справі Верховний Суд зробив висновок, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції.

40. Матеріали справи свідчать, що здійснюючи апеляційний перегляд, суд апеляційної інстанції визнав вказану справу типовою та врахувавши правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) зобов`язав Жмеринський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати неповнолітньому дитині-сину ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26 червня 1992 року.

41. Однак Суд не погоджується з таким висновком апеляційного суду з огляду на наступне.

42. Згідно з п.21 частини першої статті 2 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

43. Відповідно до частини десятої статті 290 КАС України у рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд додатково зазначає:

1) ознаки типових справ;

2) обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм;

3) обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.

44. Так у постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) визначені наступні ознаки цієї типової справи:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

45. Так, сторони та заявлені у справі, що розглядається позовні вимоги відповідають визначеним Верховним Судом ознакам типової справи.

46. Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, позивачка звернулася зі зверненням, на яке відповідачем було надано відповідь, в якій роз`яснено підстави, за яких буде видано паспорт громадянина України зразка 1994 року у зв`язку з відмовою отримати паспорт громадянина України у вигляді ID-картки, а саме у разі звернення із заявою та документами передбаченими Тимчасовим порядком №456, в тому числі із рішенням суду про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

47. Тобто, відповідачем не заперечується право на отримання паспорта у формі книжечки з підстав, які були підставою для відмови у видачі такого паспорта у зразковій справі та які були визнані неправомірними.

48. При цьому вказані у листі підстави судами попередніх інстанцій не досліджувались.

49. Суд зазначає, що зміст звернення позивача (копія якого міститься в матеріалах справи) та додані до нього документи (заява на видачу паспорта та відповідні документи) свідчить про викладення позивачем інших підстав та вимог, які не містять результатів їх розгляду у наданій відповідачем відповіді.

Так, зокрема позивач просив оформити паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки на підставі Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, для чого призначити дату та час для особистого звернення.

50. Наразі у наданій позивачці відповіді відповідач послався лише на Тимчасовим порядок №456, який визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, тобто регулює відносини щодо виконання відповідного судового рішення.

51. У той же час, судами попередніх інстанцій не встановлено, чи можливо вважати надану позивачу відповідь рішенням, і чи досліджувалась відповідачем додана до звернення заява з документами на відповідність вимогам та порядку подання такої заяви в межах нормативно-правого акту, який визначено підставою її подання.

52. Так, вказана заява взагалі відсутня в матеріалах справи та не була витребувана судами попередніх інстанцій ні у позивача, ні у відповідача.

53. Позивачем в позові зазначено про відмову працівника Жмеринського районного відділу УДМС прийняти документи при безпосередньому зверненні, однак вказані обставини судами попередніх також не встановлювались.

54. Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій відповідач, як на аргумент заперечення посилався також на недотримання позивачем порядку звернення щодо отримання паспорту громадянина України у формі книжечки і не досягнення заявником 16-річного віку.

55. Проте, вказані підстави не були вказані у наданій позивачці письмовій відповіді, а тому не можуть братися до уваги під час дослідження правомірності дій відповідача щодо надання ним відповіді на звернення позивачки, яка, як зазначалося, містить лише роз`яснення загального порядку отримання паспорту у формі книжечки будь-якою особою за умови її відмови від отримання паспорту у вигляді ID-картки та на підставі судового рішення.

56. Так, відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

57. Без належного дослідження вказаних обставин у комплексі з іншими обставинами справи ухвалення рішення по суті заявлених у цій справі позовних вимог, як і обрання способу захисту порушених прав позивачів, є передчасним.

58. Наведене дає підстави стверджувати про невжиття належних заходів щодо офіційного з`ясування обставин справи.

59. Згідно з частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

60. Таким чином, оскільки зазначені обставини залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, а суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, тому Верховний Суд не має можливості перевірити правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

61. Під час нового розгляду справи судам слід дати юридичну оцінку вказаним обставинам та в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

62. Згідно з частиною четвертою статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

63. Таким чином, оскільки наведені порушення процесуального закону були допущені судом першої інстанції, а судом апеляційної інстанції ці порушення не усунуті, Суд дійшов висновку, що рішення судів першої і апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

64. Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2020 року.

65. Однак, як свідчать матеріали касаційної скарги, остання подана за підписом начальника Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області Наливайка Б.О., на підтвердження повноважень якого додано наказ Державної міграційної служби України «Про призначення Наливайка Б.О .

66. При цьому документів, які підтверджували повноваження на представництво Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в матеріалах справи відсутні.

67. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

68. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.

69. Керуючись статтями 339, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2020 року.

2. Касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області задовольнити частково.

3. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2020 року скасувати.

4. Справу направити на новий судовий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Судді: С.А. Уханенко

О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська