Справа № 160/11311/19
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 160/11311/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року в адміністративній справі № 160/11311/19 (суддя І інстанції Єфанова О.В.)

за позовом Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля"

до Офісу великих платників податків Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 30.07.2019 № .

Cудом замінено відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на Офіс великих платників податків Державної податкової служби .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року адміністративний позов задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що зареєстровані податкові накладні/розрахунки коригування дійсно не надаються отримувачу (покупцю), але складені за наслідками оподатковуваних операцій. Відповідач вказує, що сукупність таких умов як складання податкової накладної, що не надається отримувачу, і за наслідками операції, звільненої від оподаткування або оподатковуваної за нульової ставкою, є підставою для звільнення від сплати штрафу. Оскільки позивачем сукупність умов не дотримана, тому правомірно застосовано штраф у зв`язку з порушенням термінів реєстрації податкових накладних. На думку відповідача, ст. 120-1 ПК України не містить додаткових або окремих умов для застосування/незастосування штрафних санкцій, окрім наявності самого факту несвоєчасної реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Головним державним ревізором інспектором відділу податкового супроводження підприємств машинобудування та інших галузей Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Чебишевою Юлією Ігорівною на підставі пункту 200.10 статті 200 розділуПодаткового кодексу, у порядку статті 76 глави 8 розділуПодаткового кодексу України проведено камеральну перевірку з питання несвоєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в єдиному реєстрі податкових накладних по Державному підприємству «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля».

За результатами перевірки складено Акт від 11.04.2019 № 180/28-10-46- 08/14308304 (т. № 1 а.с. 14-16).

За висновками Акта встановлено порушення позивачем п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 110193,77 грн., із 16 до 30 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 866,67 грн.

06.05.2019 на підставі Акту камеральної перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № (т. № 1 а.с. 17), згідно з яким за порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф:

у розмірі 10% у сумі 11019,39 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ - 101193,68 грн;

у розмірі 20% у сумі 173,33 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ - 866,67 грн.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 06.05.2019 № до Державної фіскальної служби (т. № 1 а.с. 19-21).

За результатами розгляду скарги Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 25.07.2019 № 35654/6/99-99-11-06-01-25 про часткове задоволення скарги та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.05.2019 №0 004234608 в частині застосованої штрафної санкції у сумі 831,03 грн.

30.07.2019 на виконання рішення Державної фіскальної служби України від 25.07.2019. № 35654/6/99-99-11-06-01-25, прийнятого за розглядом скарги позивача, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення № (т. № 1 а.с. 24).

Згідно з податковим повідомленням-рішенням від 30.07.2019 № , внаслідок встановлення порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України, яким застосовано штраф:

у розмірі 10% у сумі 10188,36 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 101883,47 грн;

у розмірі 20% у сумі 173,33 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 866,67 грн.

Загальна сума штрафу визначена у розмірі 10361,69 грн.

Позивач звернувся з позовом до суду, оскільки вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. В обґрунтування позову позивач зазначив, що податкові накладні, за несвоєчасну реєстрацію яких до позивача застосовано штраф, не надаються отримувачу (покупцю), та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, а тому у даному випадку до позивача санкції не можуть бути застосовані на підставі ст. 120-1 ПК України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, необхідна наявність водночас двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю); податкова накладна повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що законодавцем не визначено обов`язку окремої реєстрації податкових накладних, включених до складу зведеної податкової накладної, за операціями, що підлягають оподаткуванню та які звільнені від оподаткування (оподатковуються за нульовою ставкою). Тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню правова позиція на користь платника податків, а саме, у межах спірних правовідносин позивач звільнений від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1,1 статті 120-1 Податкового кодексу України, оскільки у зведених податкових накладних наявні дві обов`язкові складові: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, складові зведених податкових накладних складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

Аналіз положень статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 податкових накладних вноситься код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17.

Під час судового розгляду встановлено, що у період, який перевірявся, мала місце несвоєчасна реєстрація податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, перелік яких зазначений в Акті камеральної перевірки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що операції щодо яких складені податкові накладні звільнені від оподаткування відповідно до підпунктів 197.1.10, 197.1.22, 197.1.6 пункту 197.1 статті 197 Податкового кодексу України.

За приписами п. 197.1 ст. 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з:

197.1.6. постачання реабілітаційних послуг особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, а також постачання путівок на санаторно-курортне лікування, оздоровлення та відпочинок на території України фізичних осіб віком до 18 років, осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю;

197.1.10. постачання послуг з поховання та постачання ритуальних товарів державними та комунальними службами

197.1.22. оплати вартості фундаментальних досліджень, науково-дослідних і дослідницько-конструкторських робіт особою, яка безпосередньо отримує такі кошти з рахунка органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Отже, операції щодо яких позивачем складені податкові накладні звільнені від оподаткування. Зазначаючи в апеляційній скарзі, що податкові накладні/розрахунки коригування складенні за наслідками оподатковуваних операції, відповідач не тільки не доводить це жодним доказом, а й не наводить навіть доводів, чому ці операції не є звільненими від оподаткування.

Крім того, Акт камеральної перевірки також не містить висновку про те, що складання податкових накладних/ розрахунків коригування відбулось за операціями, які не звільненні від оподаткування або які оподатковуються не за нульовою ставкою та надавались іншому отримувачу.

Тому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо складання податкових накладних/розрахунків коригування відбулось за наслідками оподатковуваних операції як необґрунтовані.

Також апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Отже, в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування та скласти, зокрема, зведену податкову накладну за товарами, придбаними з податком на додану вартість, у разі якщо такі товари призначаються для їх використання або починають використовуватися у зазначених вище операціях.

Згідно з пп. 2 п. 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 (далі Порядок № 1307) у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування.

За таких обставин, спірний випадок регулюється саме пунктом 11 Порядку № 1307.

У разі складання зведеної податкової накладної у графі "Зведена податкова накладна" зазначається код ознаки: 1 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.

У зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П.І.Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (зокрема, 09 складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість).

Відповідно до п. 8 Порядку № 1307 при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10 - 15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини: 09 складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Перевіркою спірних податкових накладних/ розрахунків коригування встановлено, що всі вони виписані на ім`я ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», тобто, власне найменування та вони не надавались Державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» покупцям та іншим отримувачам.

Також у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставлений умовний ІПН "00". Та у верхній лівій частині зазначений код причини 09 складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість. Тобто складені позивачем податкові накладні/ розрахунки коригування повністю відповідають приписам пункту 11 Порядку № 1307

В Акті камеральної перевірки також вказано, що позивачем у спірних податкових накладних/розрахунках коригування зазначений код причини 09.

Апеляційний суд зазначає, що спірні податкові накладні/розрахунки коригування зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. З боку відповідача заперечення щодо форми та порядку заповнення не надходило.

Тобто обидві необхідні умови для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, є наявними у спірних правовідносинах.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відтак, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Як зазначене вище, форма та порядок заповнення податкових накладних/розрахунків коригування повністю відповідають приписам пункту 11 Порядку № 1307.

Отже, відомості, зазначені позивачем у податкових накладних/розрахунків коригування, не дають підстав для висновку щодо неправильності відображення показників. Такий висновок також не був зазначений у Акті камеральної перевірки.

Аналіз же достовірності сформованих платником показників податкової звітності під час камеральної перевірки не здійснюється.

Водночас, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом лише під час здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України, а не під час камеральної перевірки.

Отже, враховуючи те, що, по-перше, позивачем складені зведені податкові накладні, такі, що не підлягають наданню покупцю; по-друге, такі накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, то спірні правовідносини підпадають під виняток, встановлений пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, а відповідно позивач звільнений від відповідальності, передбаченої цією статтею.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджено обставини справи і надано оцінку всім доводам сторін, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року в адміністративній справі № 160/11311/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко