Справа № 346/6514/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа №346/6514/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45895/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017р. (судді - Старунський Д.М., Багрій В.М., Рибачук А.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання незаконною відмову у призначенні пенсії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати неправомірною відмову відповідача щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати відповідача призначити йому з 08.12.2015р. пенсію на пільгових умовах відповідно до п «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 03.04.1992р. по 05.05.1998р. в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні №1 та з 04.07.2000р. по 30.04.2007р. в ТзОВ «Будівельно-монтажний трест» СП-5.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач з 23.07.1979р. по 02.11.1979р. та з 16.12.1981р. по 23.11.1983р. працював в Коломийському заводоуправлінні будівельних матеріалів; 02.02.1988р. по 01.08.1988р. у вагонному депо станції Коломия; 29.09.1988р. по 01.08.1990р. на Коломийському хлібокомбінаті; 04.08.1990р. по 02.04.1992р. в будівельно-монтажному управлінні № 59 тресту «Ноябрськнафтогазбуд»; 03.04.1992р. по 05.05.1998р. в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні №1 Виробничого об`єднання «Ноябрьскнафтогаз»; 04.07.2000р. по 30.04.2007р. в ТзОВ «Будівельно-Монтажний трест СП-5»; 08.06.2007р. по 31.07.2008р. в ТзОВ «Укрстальмонтаж-Дніпро». (а.с. 7 - 10)

Згідно довідки ВАТ «Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз» від 08.04.2016р. №18/1/1/5053 позивач дійсно працював повний робочий день вахтовим методом в Будівельно-монтажному управлінні №1 Муравленківському будівельно-монтажному тресті Виробничого об`єднання «Ноябрьскнафтогаз» з 03.04.1992р. по 05.05.1998р. в якості електрозварника ручної зварки, виконував роботу з виконання ручного дугового зварювання при ремонті і заміні технологічного обладнання, утилізації металобрухту, робота в закритих приміщеннях. Вказана професія передбачена Розділом №ХХХІІІ позиція 906 за Списком №2, затв. постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10. (а.с. 12)

Рішенням від 03.06.2016р. відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. (а.с. 32 - 33)

Листом від 13.06.2016р. №7063/032 відповідач повідомив позивача про те, що до його пільгового стажу роботи не зараховано періоди його роботи з 03.04.1992р. по 05.05.1998р. в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні №1 та з 04.07.2000р. по 30.04.2007р. в ТзОВ «Будівельно-монтажний трест» СП-5 у зв`язку з відсутністю проведення атестації на підприємстві.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні №1 та ТзОВ «Будівельно-монтажний трест» СП-5 електрозварником, оскільки зазначений стаж роботи підтверджений відомостями його трудової книжки та пільговими довідками. При цьому вважає, що не проведення з вини власника атестації його робочого місця не повинна впливати на його право на пільгову пенсію, передбачену п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії є неправомірним та таким, що порушує його права.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.01.2017р. позов задоволено.

Визнано відмову відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу неправомірною.

Зобов`язано відповідача призначити з 08.12.2015р. позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 03.04.1992р. по 05.05.1998р. в Муравленківському будівельно-монтажному управлінні №1 та період роботи з 04.07.2000р. по 30.04.2007р. в ТзОВ «Строительно-монтажный трест» СП-5.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017р. скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу.

Зобов`язано відповідача призначити з 14.06.2016р. позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги в частині визнання незаконною відмову в призначені пенсії за період з 08.12.2015р. по 13.06.2016р. залишено без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач працював на роботах, передбачених у Списку №2 більше 20 років, пільговий стаж підтверджений записами трудової книжки, архівними довідками та копіями особових рахунків, а тому відмова відповідача щодо призначення пенсії на підставі пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є протиправною.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про задоволення позову частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що пільговий стаж позивача згідно записів у трудовій книжці складає в сукупності більше 12 років 6 місяців, а тому дає йому право на пенсію на пільгових умовах, а, відтак відмова відповідача призначити позивачу пенсію є протиправною.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу позивача період роботи в ТзОВ «Строительно-монтажний трест» СП5 з 04.07.2000р. по 30.04.2007р., апеляційний суд виходив з того, що позивачем не надано доказів щодо проведення атестації робочих місць на ТзОВ «Строительно-монтажний трест» СП5.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду за період до 13.06.2016р., суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду лише 14.12.2016р., тобто після спливу шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України. Обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду ним зазначено не було.

З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що атестація робочого місця позивача за спірні періоди не проводилась, а тому не підтверджено пільговий стаж його роботи, яка після 21.08.1992р. підлягала атестації. При цьому посилаючись на постанови Верховного Суду України №21-51а15, №21-383а14, №21-519а14 вважає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містять у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В частині відмови в задоволенні та залишенні без розгляду позовних вимог судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідачем не оскаржувались.

Так, відповідно до пункту «б» частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993р. Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637.

Відповідно до пункту 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно пункту 4.1 цього Порядку №383 зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Пунктом 4.3 цього Порядку №383 передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

За змістом пункту 4.4 Порядку №383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до Розділу №ХХХІІІ позиція 906 Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затв. постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10, передбачено професію позивача електрозварника ручної зварки.

В ході розгляду справи судами встановлено, що протягом спірних періодів позивач працював на посаді зі шкідливими та важкими умовами праці, робота на якій дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, позивач має необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах стаж, а тому суд апеляційної інстанції обгрунтовано дійшов висновку про зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та прийняв рішення про задоволення позову.

Крім того, факт роботи позивача у спірні періоди на зазначеній посаді підтверджено записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №520/15025/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук