Справа № 640/32453/20
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Київ № 640/32453/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач/ ГУ ПФУ в м. Києві) ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром починаючи з 01.01.2018 року із розрахунку 79% грошового забезпечення згідно довідки Головного управління Національної гвардії України від 02.08.2019 №27/32/5-1093;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмежень максимальним розміром починаючи з 01.01.2018 із розрахунку 79% грошового забезпечення, з урахуванням усіх надбавок, доплат та підвищень, згідно довідки Головного управління Національної гвардії України від 02.08.2019 №27/32/5-1093;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсією за період з 01.01.2018 року по день, з якого почнеться виплата перерахованої йому пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві при перерахунку пенсії позивача протиправно зменшено розмір пенсійної виплати.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надані матеріали пенсійної справи позивача.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав правомірності дій.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2018 у справі №761/35538/17 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмежень максимального розміру з 01 грудня 2015 року із розрахунку 79% грошового забезпечення посади старшого інспектора Національної гвардії України 3-ї інспекції військових формувань України Генеральної військової інспекції при Президентові України, згідно довідки Головного управління Національної гвардії України від 21.04.2017 №27/33/5-8, виданої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, з урахуванням усіх доплат, надбавок та раніше проведених виплат; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмежень максимального розміру з 01 травня 2016 року із розрахунку 79% грошового забезпечення посади старшого інспектора Національної гвардії України 3-ї інспекції військових формувань України Генеральної військової інспекції при Президентові України, згідно довідки Головного управління Національної гвардії України від 21.04.2017 №27/33/5-9, виданої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292, постанови Кабінету Міністрів України від 05.05.2016 року № 322, з урахуванням усіх доплат, надбавок та раніше проведених виплат.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2019 у справі №826/10002/18 зобов`язано Головне управління Національної гвардії України надати до ГУ ПФУ довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за посадою старшого інспектора Національної гвардії України 3-ї інспекції військових формувань України Генеральної військової інспекції при Президентові України з 01.01.2018 згідно Постанови №24, з урахуванням: посадового окладу в сумі 13500 грн; окладу за військове звання - 135 грн; надбавки за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за особливий характер служби в розмірі 80% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 25% посадового окладу, станом на 01.01.2018. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2019 у справі №826/10002/18 Головне управління Національної гвардії України виготувало довідку від 02.08.2019 №27/32/5-1093 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2018 за посадою старшого інспектора Національної гвардії України 3-ї інспекції військових формувань Генеральної військової інспекції при Президентові України.

В подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.03.2020 у справі №640/18640/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2018 із розрахунку 79% грошового забезпечення посади старшого інспектора Генеральної військової інспекції при Президентові України з урахуванням усіх надбавок, доплат та підвищень, відповідно до довідки Головного управління Національної гвардії України від 02.08.2019 №27/32/5-1093, виданої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.2018 №24 «Про впорядкування структури заробітної плати працівників державних органів, судів, органів та установ системи правосуддя у 2018 році», з урахуванням: посадового окладу в сумі 13500 грн; окладу за військове звання - 135 грн; надбавки за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за особливий характер служби в розмірі 80% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 25% посадового окладу.

На відповідні звернення позивача, листом від 08.12.2020 №2600-0310-8/174249 Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомлено ОСОБА_1 , що в грудні 2020 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 79% сум грошового забезпечення зазначених в довідці Головного управління Національної гвардії України №27/32/2-1093. Зазначено, що після проведеного перерахунку розмір пенсії не змінився із 01.01.2021 становить 24903,49 грн.

Так, згідно розрахунку від 15.12.2020 пенсії за вислугу років позивача, пенсія призначена (обчислена) з 04.11.2000 та складається із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад - 13500,00 грн.;

- оклад за військове звання - 135 грн.,

- процентна надбавка за вислугу років 40 % - 5454,00 грн.;

- особи, які працюють в умовах режимних обмежень 15% - 2025,00 грн.;

- ОУС 80% - 10908,00 грн.;

- надбавка за особливо важливі завдання 100% - 19089,00 грн.;

- премія 25 % - 3375,00 грн.

Всього: 54486,00 грн., основний розмір пенсії 79% грошового забезпечення (вислуга років 28 ) у розмірі 43043,94 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 24903,49 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії при проведеному перерахунку протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною четвертою статті 17 Конституції України гарантовано, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з приписами статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За правилами статті 43 Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до статті 1-1 Закону України №2262-ХІІ зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Приписами ч.7 ст.43 Закону України №2262-ХІІ (у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017) також передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, до 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 грн.

Частина сьома статті 43 Закону України №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ до частини сьомої статті 43 Закону України №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження пенсій максимальним розміром.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.10.2018 у справі №127/4267/17, від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 14.05.2019 у справі №591/2109/17.

Тому внесені Законом України №1774-VIII зміни до частини сьомої статті 43 Закону України № 2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним. Отже, ці зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, норми частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ не відновлені, хоча й були фактично внесені зміни стосовно продовження періоду тимчасового обмеження максимального розміру пенсії.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (в редакції Закону України №1774-VIII від 06.12.2016) визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати 10 740 гривень.

Однак, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Зі змісту вищенаведених норм Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI вбачається, що обмеження максимальним розміром пенсії не застосовується до пенсій, які призначені до набрання чинності цим законом, тобто до 01 жовтня 2011 року.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що обмеження пенсії максимальним розміром застосовується до осіб, яким пенсія призначена після набуття чинності Законом № 3668-VI, тобто після 01.10.2011, Законом № 911-VIII, тобто з 01.01.2016, та Законом № 1801-VIII, тобто з 01.01.2017.

Матеріалами пенсійної справи підтверджується, що пенсія ОСОБА_2 призначена з 04.11.2000, а тому обмеження її максимальним розміром при здійсненні перерахунку порушує права позивача, набуті ним до набрання чинності Законами №№ 3668-VI, 911-VIII, 1801-VIII.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 620/1285/19.

При цьому, судом враховуються висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні у справі "Каіч та інші проти Хорватії", в якому ЄСПЛ зазначив, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Водночас, у рішенні від 01.06.2006 по справі "Федоренко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункт 74).

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію починаючи з 01.01.2018 із розрахунку 79% грошового забезпечення, з урахуванням усіх надбавок, доплат та підвищень, згідно довідки Головного управління Національної гвардії України від 02.08.2019 №27/32/5-1093, вказане право позивача встановлено в рамках адміністративної справи №640/18640/19, рішення в якій набрало законної сили, та додатковій правовій оцінці не потребує.

При цьому, суд бере до уваги, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром виникли вже після здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.03.2020 у справі №640/18640/19.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В той же час, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, передбачений пункту 4 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Враховуючи наведене, для повного забезпечення захисту прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо перерахунку та виплати з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її максимального розміру та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 без обмеження її максимального розміру, із розрахунку 79% грошового забезпечення, з урахуванням надбавок, доплат та підвищень, згідно довідки Головного управління Національної гвардії України від 02.08.2019 №27/32/5-1093, з врахуванням проведених виплат.

Щодо позовних вимог в частині виплати різниці між нарахованою та отриманою пенсією за період з 01.01.2018 року по день, з якого почнеться виплата перерахованої йому пенсії за вислугу років, суд зазначає, що спосіб виконання рішення про виплату коштів за рахунок Державного бюджету України визначається згідно чинного бюджетного законодавства та особливостей фінансування відповідних видатків, і суд не вважає за можливе визначати спосіб виконання судового рішення в даному випадку.

В силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку та виплати з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її максимального розміру.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 без обмеження її максимального розміру, із розрахунку 79% грошового забезпечення, з урахуванням надбавок, доплат та підвищень, згідно довідки Головного управління Національної гвардії України від 02.08.2019 №27/32/5-1093, з врахуванням проведених виплат.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.К. Каракашьян