Справа № 400/4159/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 р. № 400/4159/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області (надалі -відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльність Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області по виконанню статтей 15, 20 Закону України "Про звернення громадян", які зобов`язують відповідача вчасно розглянути та надати відповідь позивачу на звернення - заяву про звільнення від 24.06.2020 року з роз`ясненням позивачу порядку оскарження прийнятого рішення відповідачем;

зобов`язання Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області у виконання статті 15 Закону України "Про звернення громадян" надати роз`яснення позивачу порядку оскарження рішення відповідача про відсутність підстав для задоволення заяви позивача від 24.06.2020 року про звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області № 14-П від 18.05.2020 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду провідного спеціаліста юрисконсульта. Разом з тим, 24.06.2020 року ОСОБА_1 було написано заяву про звільнення за власним бажанням згідно вимог ч. 3 ст. 38 КЗпП, яку було зареєстровано 24.06.2020 року за №554. Як вказав позивач в позові, відповідач не надіслав у день звільнення згідно норм законодавства на всі адреси, які наявні у матеріалах особової справи позивача, в тому числі повідомлення на телефонний номер, повідомлення щодо звільнення та необхідності отримання трудової книжки. Також позивач зазначив, що копії наказу про звільнення та письмовий розрахунок по виплаті заробітної плати відповідачем у день звільнення позивачу також не надано. Лише 31.08.2020 року листом Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області № 11/1467 позивачу надано копію відповіді на заяву про звільнення від 24.06.2020 року (вих. №11/1056 від 24.06.2020 року), копію наказу №30-П від 25.06.2020 року про звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КЗпП. Вказав, що у порушення статтей 15, 20 Закону України "Про звернення громадян" відповідач не виконав зобов`язання - вчасно не розглянув та надав відповідь позивачу на звернення-заяву про звільнення від 24.06.2020 року у термін, що перевищив 45 днів без роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвали суду від 02.10.2020 року залишились не виконаними, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунуті, в зв`язку з чим ухвалою суду від 23.11.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року.

11.11.2020 року матеріали адміністративної справи № 400/4159/20 було направлено до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року скасовано, справу № 400/4159/20 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Матеріали адміністративної справи № 400/4159/20 повернуті до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 05.02.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/4159/20 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до ст. 262 КАС України.

Вказаною ухвалою суд клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задовольнив та звільнив ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви в адміністративній справі №400/4159/20.

25.02.2021 року за вх. № 3989 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що 24.06.2020 року ОСОБА_1 було написано заяву про звільнення за власним бажанням згідно вимог ч. 3 ст. 38 КЗпП, яку було зареєстровано 24.06.2020 року за №554. Відповідачем надано заявнику письмову відповідь від 24.06.2020 року за №11/1056 в якій роз`яснено, що підстав для задоволення заяви про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України немає. Таку відповідь позивач 24.06.2020 року відмовився отримати особисто, про що було складено акт про відмову працівника від отримання копії заяви про звільнення від 24.06.2020 року № 554 та листа від 24.06.2020 року №11/1056. 25.06.2020 року ОСОБА_1 наказом № 30-П було звільнено з посади провідного юрисконсульта за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України. Відповідач в межах визначених чинним законодавством України неодноразово намагався повідомити позивача про необхідність отримати трудову книжку та копію наказу про звільнення з роботи, проте всі листи з рекомендованим повідомленням про вручення, що направлялись на адресу ОСОБА_1 повертались відповідачу з відміткою поштової установи «за закінченням терміну зберігання». Після чого, 31.08.2020 року за №11/1467 за підписом заступника начальника РОВР у Миколаївській області на адресу ОСОБА_1 було направлено рекомендований лист з описом, яким направлено копію заяви про звільнення від 24.06.2020 року №554, копію листа-відповіді №11/1056 від 24.06.2020 року. Таким чином, відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом № 14-П від 18.05.2020 року ОСОБА_1 , було прийнято на посаду провідного юрисконсульта Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області з 19.05.2020 року.

24.06.2020 року ОСОБА_1 подав заяву за вх. № 554 до Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області про звільнення за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України.

На зазначену заяву ОСОБА_1 про звільнення відповідачем 24.06.2020 року була надана письмова відповідь за підписом начальника РОВР у Миколаївській області Хлань О.В. за № 11/1056, що підстав для задоволення заяви про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України немає.

24.06.2020 року Регіональним офісом водних ресурсів у Миколаївській області було складено Акт про відмову працівника ( ОСОБА_1 ) від отримання отримання копії заяви про звільнення від 24.06.2020 року з вхідним № 554 та листа-відповіді від 24.06.2020 року за вих. № 11/1056.

31.08.2020 року за № 11/1467 за підписом заступника начальника РОВР у Миколаївській області Румика Д. В. на запит ОСОБА_1 на його адресу рекомендованим листом з описом направлено копію заяви про звільнення із відміткою про реєстрацію в журналі вхідної кореспонденції № 554 від 24.06.2020 року, копію листа-відповіді № 11/1056 від 24.06.2020 року та копії інших документів.

Позивач вважає, що відповідачем порушено норми Закону України "Про звернення громадян"№ 393/96-ВР (надалі - Закон № 393), а саме вчасно не надано відповідь на його звернення, в зв`язку з чим звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян " № 393/96-ВР від 02.10.1996 року (далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом ст. 3 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно із ч.ч. 1, 4, 5 ст. 5 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Таким чином, цим Законом врегульовано питання практичної реалізації громадянами України своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів.

Порядок розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст. 15 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Разом з цим, статтею 19 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

У своєму позові позивач наголошує на тому, що відповідачем відповідь за результатами розгляду його заяви від 24.06.2020 року надано лише 31.08.2020 року, чим порушено вимоги ст. 20 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР.

Як встановлено судом раніше, 24.06.2020 року ОСОБА_1 подав заяву за вх. № 554 до Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області про звільнення за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України.

На зазначену заяву ОСОБА_1 про звільнення відповідачем 24.06.2020 року була надана письмова відповідь за підписом начальника РОВР у Миколаївській області Хлань О.В. за № 11/1056, що підстав для задоволення заяви про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України немає.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2020 року Регіональним офісом водних ресурсів у Миколаївській області було складено Акт про відмову працівника ( ОСОБА_1 ) від отримання отримання копії заяви про звільнення від 24.06.2020 року з вхідним № 554 та листа-відповіді від 24.06.2020 року за вих. № 11/1056.

Отже, відповідач відповідно до вимог чинного законодавства України, відповідно до покладених на нього обов`язків розглянув заяву ОСОБА_1 від 24.06.2020 року та надав заявнику відповідь за вих.№ 11/1056.

Крім того, як підтверджено матеріалами справи, відповідачем на адресу ОСОБА_1 було направлено лист-відповідь від 24.06.2020 року за вих. № 11/1056 поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке отримано ОСОБА_1 01.09.2020 року.

Щодо твердження позивача, що його заяву від 24.06.2020 року про звільнення розглянуто з порушенням статтей 15, 20 Закону України "Про звернення громадян", суд зазначає наступне.

24.06.2020 року ОСОБА_1 подав заяву за вх. № 554 до Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області про звільнення за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України.

Суд зауважує, що заява ОСОБА_1 від 24.06.2020 року за № 554 про звільнення не є заявою про надання інформації у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Згідно статті 12 Закону України «Про звернення громадян», згідно якої дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", "Кодексом адміністративного судочинства України", законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Таким чином, суд розцінює дану заяву позивача як таку, що є пов`язаною із трудовим спором, у зв`язку з чим, порядок та строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян» не неї не розповсюджуються.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності, та не порушив прав позивача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 78, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області (вул. Потьомкінська, 14, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 01038921) про визнання протиправною бездіяльність Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області по виконанню статтей 15, 20 Закону України "Про звернення громадян", які зобов`язують відповідача вчасно розглянути та надати відповідь позивачу на звернення - заяву про звільнення від 24.06.2020 року з роз`ясненням позивачу порядку оскарження прийнятого рішення відповідачем; зобов`язання Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області у виконання статті 15 Закону України "Про звернення громадян" надати роз`яснення позивачу порядку оскарження рішення відповідача про відсутність підстав для задоволення заяви позивача від 24.06.2020 року про звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 27.04.2021 року.

Суддя Г.В. Лебедєва