Справа № 260/478/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження в адміністративній справі

23 квітня 2021 рокум. Ужгород№ 260/478/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Грин-Лумей В.

за участю:

позивача: Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" - представники Король А.Ю. , Подсоліна Л.В.

відповідача: Коритнянська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області - представник не з`явився

третьої особи: Ужгородська міська рада Комунальне підприємство "Ритуальна служба Коритнянської сільської ради" - представник А.Данканич

КП "Ритуальна служба Коритнянської сільської ради", представник - не з`явився

розглянувши у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (вул. Митна, буд. 1,м. Ужгород, Закарпатська область,88017) до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (вул. Духновича, буд. 66 "В", с. Коритняни, Ужгородський район, Закарпатська область,89435) треті особи: Ужгородська міська рада ( пл. Поштова, буд. 3,м. Ужгород, Закарпатська область,88000 ), Ритуальна служба Коритнянської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, треті особи: Ужгородська міська рада, Ритуальна служба Коритнянської сільської ради, яким просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення 44 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради від 01.10.2020 № 1009 «Про передачу у постійне користування земельних ділянок Комунальному підприємству «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради». 2. Судовий збір стягнути з відповідача.

В даному підготовчому судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, судом встановлено, що 01 жовтня 2020 року Коритнянська сільська рада прийняла рішення №1009 про передачу земельних ділянок у постійне користування Комунальному підприємству «Ритуальна служба Коритнянської сільської ради» з кадастровими номерами:

- :11:013:0250 площею 0,2427 га в с. Коритняни, урочище «За Радіоцентром» 13-А;

- :11:013:0251 площею 0,3 га в с. Коритняни, урочище «За Радіоцентром» 372;

- :11:011:0084 площею 0,3367 га в с. Коритняни, урочище «Ровжаш» 766;

- :11:010:0140 площею 0,10 га в с. Коритняни, урочище «Ровжаш» 2А;

- :11:010:0139 площею 0,003 га в с. Коритняни урочище «Ровжаш» 768

з цільовими призначенням "Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури (виробництва та розподілення газу, постачання пари та гарячої води, збирання, очищення та розподілення води) в с. Коритняни.

Позивач вказує, що на території Коритнянської сільської ради із 1975 року розміщено підземний водозабір питної води «Минай», який використовується для централізованого питного водопостачання мешканців міста Ужгорода та мешканців сіл Коритняни, Кінчеш, Часлівці. Землі на яких розміщено водозабір були виділені в той час із земель колгоспів, проведені відповідні геологічні розвідувальні заходи, пробурені свердловини на замовлення Позивача та свердловини із допоміжними спорудами, пристроями та приладами перебувають з того часу у власності територіальної громади міста і передані Позивачу в оперативне управління.

Рішенням XI сесії XXI скликання Закарпатської обласної ради народних депутатів від 23.12.1992 року «Про комунальну власність області та програму її приватизації» затверджено перелік об`єктів комунальної власності районів, міст Ужгорода та Мукачево. Так, вказаним рішенням передано у комунальну власність підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода».

Розпорядженням глави Ужгородської міської управи від 28.10.1993 року № 502 зараховано на комунальний баланс та зареєстровано за фондом комунального майна міста Ужгорода, майно та будівлі підприємств, організацій та установ, в тому числі на майно «Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода». Відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» майно Позивача зареєстровано у реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень .

Як зазначає, Позивач, маючи майно розташоване на земельних ділянках, які перебували у постійному користуванні Коритнянської сільської ради, має право на отримання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою та оформлення земельних ділянок у користування, реєстрації такого права, що відповідає вимогам ст.123 Земельного кодексу України.

Однак, Відповідач протягом 2014-2018 років отримуючи клопотання від Позивача на надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою з додатками у вигляді карти-схеми ІІ-го поясу санітарної охорони водозабору «Минай», на якій зазначено місце розташування земельних ділянок із розташованими свердловинами, копії технічних паспортів з відмітками про їхню належність комунальному підприємству, довідок Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про належність свердловин та майна над ними комунальному підприємству, відмовляв Позивачу від надання такого дозволу.

17 березня 2021 року від представника Ужгородської міської ради надійшли письмові пояснення на даний позов. Так, зазначає, що Ужгородській міській раді стало відомо про прийняття відповідачем рішення № 1006 від 01.10.2020 року щодо передачі земельних ділянок під належним нам нерухомим майном в постійне користування комунальному підприємству "Ритуальна служба Коритнянської сільської ради". При цьому, зазначає, що комунальне підприємство "Ритуальна служба Коритнянської сільської ради" не має права на передачу в постійне користування: зазначених земельних ділянок, оскільки на вказаних територіях розташовано будівлі комунальної форми власності.

Разом з цим, небезпідставні твердження позивача про те, що між ним та Коритнянською сільською радою існували домовленості з приводу надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під свердловинами №№ 2а, 13в, 329а, 372, 766, 768 та подальшою передачею зазначених земель у постійне користування.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в с. Коритняни, урочище "Ровжаш" розміщені виробничі будинки (свердловини водозабору "Минай") власником яких є Ужгородська міська рада.

Сторони вирішення питання щодо закриття провадження у даній справі залишили на розсуд суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №536/233/16-ц викладено правовий висновок про те, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні 18 квітня 2018 року у справі № 439/212/14-ц зробила наступний висновок:

-Оскільки на момент прийняття оспорюваних рішення селищної ради сільради та договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки, укладеного між Підкамінською селищною радою та ТОВ «Джерело», на зазначеній земельній ділянці перебували об`єкти нерухомості (насосна, водонапірна башта, водозабірна свердловина), які належать на праві власності трьом фізичним особам, у тому числі й позивачу, а сама земельна ділянка перебувала у правомірному користуванні зазначених осіб, то Підкамінська селищна рада не мала права продавати цю земельну ділянку без з`ясування її правового статусу та забезпечення прав власників об`єктів нерухомого майна.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій, про перегляд яких подано касаційну скаргу, ухвалені щодо прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень про продаж земельної ділянки, яка перебувала у правомірному користуванні (тобто ненормативних актів, які вичерпують свою дію після їх реалізації), відносно яких існує спір про право цивільне, в межах якого виникли й питання, пов`язані з укладеним договором купівлі-продажу земельної ділянки, та державної реєстрації права власності на цю землю.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає, що вказаний спір належить до юрисдикції загальних судів. Суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи справу по суті в порядку цивільного судочинства правильно визначили юрисдикцію спору відповідно до вимог ЦПК України, а відтак, в даному випадку вони є судом, «встановленим законом» у розумінні статті 6 Конвенції.

Таким чином, заявлений у цій справі позов має на меті захист права позивача як користувача нерухомого майна комунальної власності розташованого на земельній ділянці на території Коритнянської сільської ради.

При визначенні підсудності справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач. Позивач подав позов з метою захистити своє право користування земельною ділянкою, на якому розташовано його майно , яке, на його думку, порушено відповідачем.

З огляду на наведене та ураховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також захисту права позивача як користувача нерухомого майна комунальної власності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що вирішуваний спір не є публічно-правовим, натомість його належить розглядати у порядку господарського судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Беручи до уваги наведену норму, суд роз`яснює позивачу, що він вправі звернутися з позовом до Господарського суду Закарпатської області в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 238 ,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Закрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (вул. Митна, буд. 1,м. Ужгород, Закарпатська область,88017) до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (вул. Духновича, буд. 66 "В",с. Коритняни, Ужгородський район, Закарпатська область,89435) треті особи: Ужгородська міська рада ( пл. Поштова, буд. 3,м. Ужгород, Закарпатська область,88000 ), Ритуальна служба Коритнянської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

2.Позивач має право звернутися з даним позовом до Господарського суду Закарпатської області.

3.Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27 квітня 2021 року.