Справа № 640/17934/20
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Київ № 640/17934/20

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А., секретар судового засідання Барміна Г.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю представників:

позивача - адвокат Шульга К.В.;

відповідача - Осадчий О.А.

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування повністю податкових повідомлень-рішень ДПІ в Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 27.03.2017 № та №.

Ухвалами суду: від 22.09.2020 - відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті; від 16.11.2020 - закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду колегією суддів. Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що згідно з нормами статті 168 Податкового кодексу України обов`язок щодо утримання та сплати податку з інвестиційного прибутку від продажу цінних паперів покладається на податкового агента, яким є професійний торговець.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, пояснивши, що позивачем під час перевірки документально не підтверджено фактичну суму понесених витрат на придбання інвестиційного активу за 2015 рік на суму 6.779.157,55 грн.

Також представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд установив.

На підставі наказу від 25.01.2017 №24-П та повідомлення від 25.01.2017 №572/Б/26-51-13-06-16 ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами проведеної перевірки ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 09.02.2017 №440/26-51-13-06/ НОМЕР_1 , висновками якого встановлені порушення фізичною особою ОСОБА_1 :

вимог підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, Податкового кодексу України, подано декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік з порушенням граничних строків подання;

вимог пункту 176.1 статті 176, підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170, статті 36 Податкового кодексу України завищено витрати на придбання інвестиційного доходу у сумі 6.779.157,55 грн., які документально не підтверджені, що призвело до заниження оподатковуваного доходу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 6.783.680,00 грн. та заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1.356.736,00 грн. (не надано підтвердження сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 904,49 грн. податковим агентом);

вимог підпункту168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, що призвело до не нарахування, неутримання та неперерахування військового збору за 2015 рік у сумі 101.755,20 грн.

На підставі акта перевірки від 09.02.2017 №440/26-51-13-06/ НОМЕР_1 ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 27.03.2017 №, яким збільшено суму за податковими зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1.694.959,39 грн., а саме за податковим зобов`язанням у розмірі 1.355.831,51 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 339.127,88 грн.;

- від 27.03.2017 №, яким збільшено суму за податковими зобов`язання зі сплати військового збору на загальну суму 127.109,20 грн., а саме за податковим зобов`язанням у розмірі 101.687,36 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 25.421,84 грн.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Пунктом 170.2 статті 170 ПК України визначено, що облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік, за результатами якого платник податку зобов`язаний подати річну податкову декларацію, в якій має відобразити загальний фінансовий результат (інвестиційний прибуток або інвестиційний збиток), отриманий протягом такого звітного року (підпункт 170.2.1).

Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу з урахуванням курсової різниці (за наявності), та його вартістю, що визначається із суми документально підтверджених витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права (підпункт 170.2.2).

До складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року (підпункт 170.2.6).

Для цілей цього пункту термін "інвестиційний актив" означає пакет цінних паперів, деривативів чи корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом (підпункт 170.2.7).

Відповідно до підпункту 14.1.81-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України інвестиційний прибуток для цілей розділу IV цього Кодексу - дохід у вигляді позитивної різниці між доходом, отриманим платником податку від проведення операцій з цінними паперами з урахуванням курсової різниці, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, та витратами на придбання таких інвестиційних активів.

Згідно з підпунктом 168.2.1 пункту 168.2, підпункту 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Відповідно до підпункту 1.2, 1.3 пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Ураховуючи зміст наведеного правового регулювання, суд погоджується з доводами представника позивача, що інвестиційним прибутком, який підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб і на який нараховується військовий збір, є позитивна різниця між витратами особи на придбання інвестиційного активу і доходом, отриманим від його реалізації.

Як убачається з матеріалів справи, протягом 2015 року позивачем укладено ряд договорів купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до яких отримано від ТОВ "Кристал груп" та ТОВ "Астер груп" за участі торгівця цінними паперами ТОВ "РВД "Маркетс" за договорами купівлі-продажу цінних паперів грошові кошти за продані цінні папери на загальну суму 5.679.995,.93 грн.:

07.10.2015 укладено договір №БВ1005-1/12 між позивачем та ТОВ "Кристал груп", відповідно до якого позивачем продано акції ПАТ "ЗНВКІФ "Портфельні Інвестиції" у кількості 605 штук загальною вартістю 1.040.600,00 грн.;

20.10.2015 укладено договір №БВ1008-2/12 між позивачем та ТОВ "Кристал груп" відповідно до якого позивачем продано акції прості іменні ПАТ "ЗНВКІФ "Максимум Фінанс" у кількості 618 штук загальною вартістю 1.062.960,00 грн.;

27.10.2015 укладено договір №БВ1010-1/12 між позивачем та ТОВ "Кристал груп", відповідно до якого позивачем продано акції ПАТ "ЗНВКІФ "Портфельні Інвестиції" у кількості 1738 штук загальною вартістю 2.990.000,00 грн.;

30.11.2015 укладено договір №БВ1105-2/23 між позивачем та ТОВ "Астер груп", відповідно до якого позивачем продано акції ПАТ "ЗНВКІФ "Портфельні Інвестиції" у кількості 341 штук загальною вартістю 586.435,93 грн.

За твердженням представника позивача, протягом 2015 року позивач поніс витрати на придбання цінних паперів за укладеними договорами купівлі-продажу цінних паперів з ТОВ "Лім Сервіс" на загальну суму 5.676.293,28 грн.

На підтвердження понесених витрат на придбання цінних паперів, позивачем до матеріалів справи додано копію договору від 01.10.2015 №БВ101-3/23 на загальну суму 5.676.293,28 грн., копії актів виконаних робіт, копії квитанцій до прибуткового касового ордеру, копію виписки з рахунку в ЦП покупця в депозитарній установі та копію виписки по операціям з цінними паперами від 30.11.2015.

Враховуючи наведені обставини, загальний розмір отриманого позивачем інвестиційного прибуткуза господарськими операціями з ТОВ "Кристал груп", ТОВ "Астер груп" та ТОВ "Лім Сервіс" складає 3.702,65 грн. (5.679.995,93 грн. - 5.676.293,28 грн.).

Отже, доводи контролюючого органу про отримання позивачем інвестиційного прибутку в сумі 6.783.680,00 грн. є помилковими та спростовуються встановленими судом обставинами. Відповідачем не надано пояснень щодо недопустимості, неналежності чи недостатності вказаних доказів.

Щодо доводів податкового органу про ненадання до перевірки документів, які підтверджують понесення позивачем витрат, то як убачається з матеріалів справи, 25.01.2017 відповідачем надіслано на адресу позивача повідомлення від 25.01.2017 №572/Б/26-51-13-06-16 та наказ від 25.01.2017 №24-П "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки". Доказів про отримання позивачем вказаного повідомлення та наказу про проведення перевірки матеріали справи не містять.

Відповідно до акта документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору від 09.02.2017 №440/26-51-13-06/ НОМЕР_1 , перевірку проведено без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

На думку суду, оскільки позивач не отримував повідомлення від 25.01.2017 №572/Б/26-51-13-06-16 та наказ від 25.01.2017 №24-П стосовно проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, перевірка проводилась без участі платника податків, подані до суду докази можуть бути враховані судом, оскільки стосуються предмета спору. при цьому, як уже вказувалось, судом не встановлено недопустимості чи неналежності таких доказів.

Під час розгляду справи представник позивач пояснив, що ТОВ "РВД "Маркетс" під час виплати доходу позивачу діяло, в тому числі, як податковий агент (ліцензія НКЦПФР серії АЕ 185378 від 27.12.2012), тому зобов`язано було розрахувати позитивну різницю між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, утримати і сплатити до бюджету відповідну суму ПДФО, відповідно до вимог підпункту 170.2.9 пункту 170.2 статті 170 ПК України. Відтак ОСОБА_1 не є суб`єктом сплати податку за наслідками досліджених під час перевірки операцій купівлі-продажу цінних паперів.

Підпунктом 170.2.9 пункту 170.2 статті 170 ПК України передбачено, що податковим агентом платника податку, який здійснює операції з інвестиційними активами з використанням послуг професійного торговця цінними паперами, включаючи банк, є такий професійний торговець (крім операцій з цінними паперами, визначеними у підпункті 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу). Податковий агент під час кожного нарахування платнику інвестиційного прибутку нараховує (утримує) податок за ставкою, визначеною підпунктом 167.5.1 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу, та сплачує (перераховує) утриманий податок до бюджету під час кожного нарахування такого доходу, що не звільняє платника податку від подання річної податкової декларації при отриманні ним доходу, зазначеного у цьому пункті.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України).

Згідно з підпунктом 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Водночас порядок оподаткування інвестиційного прибутку регулюється пунктом 170.2 статті 170 ПК України.

Враховуючи викладене суд погоджується з доводами представника позивача, що обов`язок щодо утримання та сплати податку з інвестиційного прибутку від продажу цінних паперів покладається на податкового агента, який здійснює операції з інвестиційними активами (наприклад постанова Верховного Суду від 20.08.2020 справа № 826/1304/17).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, внаслідок чого податкові оскаржувані повідомлення-рішень від 27.03.2017 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо строків звернення до суду, то представник позивача зазначив, що в 2017 році позивач не знав про проведення перевірки, жодних повідомлень чи інших документів не отримував, оскільки фактично проживав за іншою адресою, про оскаржувані податкові повідомлення рішення дізнався після отримання позовної заяви Головного управління ДПС у м. Києві 29.05.2020.

Представником відповідача на підтвердження направлення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивача подано до суду копії конвертів адресованих ОСОБА_1 , направлених за адресою: АДРЕСА_1 , з відміткою 04.05.2017 про повернення відправнику за закінченням строку зберігання.

Розглядаючи питання строків, суд ураховує, що за змістом пункт 56.16 статті 56 та статті 102 ПК України платник податків може оскаржити податкове повідомлення-рішення протягом наступних 1095 календарних днів у будь-який момент після отримання такого рішення. Оскільки контролюючий орган надіслав податкові повідомлення-рішення за належною адресою, платник податків не повідомив про зміну адреси місця проживання, суд вважає обґрунтованими доводи представника відповідача, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України. На думку суду, датою вручення необхідно вважати дату повернення поштового відправлення - 04.05.2017.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 2 Розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX, набрав чинності 02.04.2020) визначалось, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 122 цього Кодексу продовжувались на строк дії такого карантину.

За змістом пункту 2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX (набрав чинності 17.07.2020) процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Отже, 06.08.2020 сплив строк продовжених процесуальних строків звернення до адміністративного суду з позовом, що передбачалось пунктом 2 Розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX).

На думку суду, не зважаючи на те, що в ПК України не внесено змін стосовно особливостей перебігу строків для оскарження податкових повідомлень-рішень під час дії карантину, до спірних відносин має застосовуватись положення пункту 2 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX) щодо продовження процесуальних строків звернення до суду з позовом. У даному випадку суд ураховує, що строки передбачені КАС України чи іншими законами України встановлюється з метою сприяння правовій визначеності у спірних відносинах. Продовження процесуальних строків встановлено з метою надання можливості реалізації права на судовий захист внаслідок запровадження Урядом України карантинних заходів, що з великою ймовірністю могло бути перешкодою для реалізації особою такого права, тобто об`єктивно могло перешкодити зверненню до суду. При цьому продовження процесуальних строків впроваджено з 02.04.2020, тобто до спливу 1095 строку звернення позивача до суду з цим позовом.

З огляду на викладе, суд доходить висновку про дотримання позивачем 1095 строку звернення до суду з позовом з урахуванням продовження строків звернення до суду, встановлених Законом України від 30.03.2020 №540-IX.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10510,00 грн. (квитанція від 18.08.2020 №1494707). Оскільки, позов задоволено повністю, сторонами не надано інших доказів понесення судових витрат, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати зі сплати судового в розмірі 10.510,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись статтею 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ в Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 27 березня 2017 року № та №.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10510,00грн. (десять тисяч п`ятсот десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний 43141267, місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2021 року.

Суддя В.А. Донець