Справа № 200/1604/21-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р. Справа№200/1604/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області, -

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , в особі представника, ОСОБА_2 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку пенсії позивача без застосування положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тобто у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час обчислення пенсії та не проведення перерахунку пенсії позивачу за його заявою від 2 лютого 2021 року № 896 із врахуванням заробітної плати за період з 1 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 20 лютого 2019 року із врахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тобто у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час обчислення пенсії, з 2 лютого 2021 року з врахуванням заробітної плати за період з 1 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року, яка зазначена у довідці від 7 червня 2018 року № 121.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані наступним.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком.

2 лютого 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із наданням додаткових документів, а саме - довідки про заробітну плату за період з 1 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року.

4 лютого 2021 року відповідачем було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за період з 1 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року на підставі довідки № 121 від 7 червня 2018 року.

Позивач не погоджується із відмовою пенсійного органу, оскільки довідка № 121 від 7 червня 2018 року про розмір його заробітної плати за період з 1 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року містить всі відомості щодо загальної заробітної плати та відомості щодо сум заробітної плати з розшифровкою по місяцях, має вихідний номер та дату її видачі, видана на підставі особових рахунків. З усіх сум, які включені в довідку, проведені відрахування в Пенсійний фонд по встановленим тарифам та вказує, що довідка підписана керівником підприємства, головним бухгалтером, архіваріусом та скріплена печаткою, отже відповідає вимогам додатку 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та вважає, що підстав не врахування вказаної довідки відповідач не зазначив.

Також позивач зазначає, що після ознайомлення із протоколом розрахунку призначеної йому пенсії він встановив, що відповідач не вірно розрахував цей розмір. Зокрема, відвідачем не здійснюється доплата до пенсії відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тобто у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», під час обчислення, так як він за списком № 1 має 25 років стажу, а тому має право на пенсію в розмірі 80% від 14 578,79 грн, що дорівнює 11 663,04 грн (а.с. 5-10).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі і справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 36-37).

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 16 березня 2021 року, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію наступним.

Позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком та 2 лютого 2021 року звернувся із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до довідок про заробітну плату.

4 лютого 2021 року управлінням було прийнято рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії, яке обґрунтована тим, що позивачем були надані довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії від 7 червня 2018 року №№ 122, 124 та 128; довідка № 127 про сплату страхових внесків від 7 червня 2018 року; довідки про заробіток для обчислення пенсії від 7 червня 2018 року №№ 121, 123 та 125, - які видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій непідконтрольній українській владі території, у зв`язку із чим здійснити перевірку достовірності наданих довідок немає можливості.

Також ці довідки видані за формою, яка не відповідає формі довідки, затвердженої Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (а.с. 47-49).

Ухвалою суду від 17 березня 2021 року вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі на 15 квітня 2021 року о 15-00 год та зобов`язано відповідача надати суду додаткові пояснення та докази (а.с. 73-74).

14 квітня 2021 року на електронну адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення (додатковий відзив) та документи, зазначені в ухвалі суду від 17 березня 2021 року (а.с. 78-97).

У додатковому відзиві відповідач зазначає, що згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом «г» підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачено, що посада дільничного маркшейдера на підземних роботах передбачає зайнятість на підземних роботах 50 та більше відсотків робочого часу на рік.

Визначити - чи складала тривалість фактичної роботи позивача під землею 50 чи більше відсотків на підставі записів у трудовій книжці - неможливо, у зв`язку із чим періоди роботи ОСОБА_1 з 11 червня 1987 року по 30 жовтня 1987 року, з 30 березня 1988 року по 28 квітня 1988 року, з 26 липня 1988 року по 9 листопада 1988 року, з 17 листопада 1988 року по 17 грудня 1990 року, з 14 січня 1991 року по 31 грудня 1991 року, 1 січня 1992 року по 31 грудня 2003 року, з 1 січня 2004 року по 20 січня 2004 року, з 8 травня 2004 року по 31 березня 2010 року, з 9 квітня 2010 року по 31 березня 2014 року - були зараховані до пільгового не підземного стажу за Списком № 1, який не дає право на обчислення пенсії згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки посада маркшейдера відсутня в переліку посад і професій, зазначених в пп. «а»-«в» (зайняті повний робочий день під землею) підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1.

Довідок, уточнюючих фактичний час роботи позивача під землею, ОСОБА_1 не надав (а.с. 78-80).

В судове засідання, призначене на 15 квітня 2021 року о 15-00 год, сторони не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, беручи до уваги належне повідомлення сторін про місце, дату та час проведення судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 5-10).

Відповідач, Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 87122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі; перебуває в стані припинення (а.с. 72).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком, яка йому призначена з 20 лютого 2019 року на виконання Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року № 200/11933/19-а (за Списком № 1), при цьому загальний страховий стаж позивача складає 54 років 5 місяців 2 дні; пільговий стаж за Списком № 1 - 25 років 9 місяців 1 день (з 11 червня 1987 року по 30 жовтня 1987 року, з 30 березня 1988 року по 28 квітня 1988 року, з 26 липня 1988 року по 9 листопада 1988 року, з 17 листопада 1988 року по 17 грудня 1990 року, з 14 січня 1991 року по 31 грудня 1991 року, 1 січня 1992 року по 31 грудня 2003 року, з 1 січня 2004 року по 20 січня 2004 року, з 8 травня 2004 року по 31 березня 2010 року, з 9 квітня 2010 року по 31 березня 2014 року) (а.с. 15-17, 47-49).

Судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена без врахування приписів Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці»).

2 лютого 2021 року позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок розміру пенсії, до якої додав довідки від 27 червня 2018 року: №№ 121, 122, 123, 124, 125, 126 про заробітну плату за період з 1 січня 1991 року по 31 грудня 1996 року, № 127 про сплату страхових внесків, видані незаконно створеним підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній владі Україні території, та на кутовому штампі яких зазначено цього підприємства: «Филиал «Шахта «Никанор-Новая» Государственного унитарного предприятия ЛНР «Центруголь» (а.с. 1, зв.бік а.с. 67 - а.с. 70, 87-94).

У зазначених довідках про заробітну плату вказано: розмір заробітної плати позивача за період його роботи в Шахті ім. Артема виробничого об`єднання «Луганськвугілля» 1 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року, зокрема, загальний розмір заробітної плати позивача, суми заробітної плати з розбивкою по місяцях, зазначено, що вона видана на підставі особових рахунків та що з усіх сум, які включені в довідку, проведені відрахування в Пенсійний фонд України; довідка № 121 видана на підставі особових рахунків, які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 ; підписана керівником ОСОБА_3 , головним бухгалтером, архіваріусом та скріплена печаткою, з території на яких здійснювалася антитерористична операція та є тимчасово не підконтрольною Українській владі території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 87).

Рішенням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 4 лютого 2021 року № 21, прийнятим за результатом розгляду заяви позивача та доданих до неї довідок, ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії (а.с. 95-97).

Як вказано у рішенні, у зв`язку із тим, що надані позивачем для перерахунку пенсії довідки про заробітну плату видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій непідконтрольній українській владі території, як наслідок, здійснити перевірку достовірності наданих довідок немає можливості. Крім цього, довідки видані за формою, яка не відповідає формі довідки, затвердженої Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (а.с. 95-97).

Суд вважає за необхідне зазначити, що доказів на підтвердження надання позивачем відповідачу разом із заявою про перерахунок розміру пенсії будь-яких інших документів, ніж зазначено вище, суду не надано.

Будучи не згодним із даним рішенням, а також із не застосування з 20 лютого 2019 року при визначенні розміру його положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій з коштів Пенсійного фонду регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Згідно ст. 8 Закон № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами […] для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною 1 ст. 44 Закону України № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, далі - Порядок № 22-1).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення виплати пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Згідно п. 3 цього розділу для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 1 липня 2000 року, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як встановлено під час розгляду справи, позивач 2 лютого 2021 року позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії, до якої додав довідки про заробітну плату за період його роботи з 1 січня 1991 року по 31 грудня 1996 року та довідку про сплату страхових внесків, які видані незаконно створеним підприємством, що знаходиться на непідконтрольній владі Україні території України та яке згідно напису на кутовому штампі має назву: «Филиал «Шахта «Никанор-Новая» Государственного унитарного предприятия ЛНР «Центруголь» (м. Зоринськ Луганська область) (а.с. 1, зв.бік а.с. 67 - а.с. 70, 87-94).

Відповідач не прийняв ці довідки до врахування у зв`язку із тим, що вони видані підприємством, яке розташоване на не підконтрольній українській владі території України та відмовив у перерахунку розміру пенсії (а.с. 95-97).

Надаючи правову оцінку не прийняттю відповідачем до розгляду зазначених документів та прийнятому 4 лютого 2021 року рішенню № 21, суд зазначає наступне.

Верховним Судом у постанові від 2 жовтня 2018 року (справа № 569/14531/16-а) сформульовано правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, проаналізував положення ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) Суд зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів», у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996 року, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року) згідно з якими: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті спірних правовідносин, зокрема, оцінки документів, виданих підприємствами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій українською владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що відмова відповідача прийняти зазначені вище довідки до врахуванню при розміру пенсії позивачу - є такою, що порушує право позивача, тобто, є протиправною, як наслідок, протиправним є рішення відповідача від 4 лютого 2021 року № 21, в якому ця відмова фактично і віднайшла своє відображення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивач у позові просить суд визнати д і ї відповідача з приводу не проведення перерахунку за його заявою, але за висновком суду саме рішенням відповідача від 4 лютого 2021 року порушено право позивача на перерахунок пенсії, а не діями пенсійного органу.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій з приводу не проведення перерахунку - задоволенню не підлягають.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивача та визнати рішення відповідача від 4 лютого 2021 року № 21 протиправним і скасувати його.

Згідно п. 2 ч. 2, абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені судом обставини суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 2 лютого 2021 року про перерахунок пенсії - з врахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача в частині не здійснення розрахунку розміру пенсії позивача з 20 лютого 2019 року із врахуванням приписів ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.

Як встановлено судом 22 березня 2019 року позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 2889 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 51).

Рішенням № 41 від 14 червня 2019 року Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило позивачу в призначені пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с. 52-53).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року № 200/11933/19-а, яке набрало законної сили 23 січня 2020 року, визнано протиправним та скасовано рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 14 червня 2019 року № 41 про відмову в призначенні пенсії; зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 березня 2019 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених в цьому судовому рішенні щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1 періодів: з 11 червня 1987 року по 30 жовтня 1987 року маркшейдером на підземних роботах в шахті ім. Артема виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», з 30 березня 1988 року по 28 квітня 1988 року маркшейдером на підземних роботах в шахті ім. Артема виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», з 26 липня 1988 року по 9 листопада 1988 року маркшейдером на підземних роботах в шахті ім.Артема виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», з 17 листопада 1988 року по 17 грудня 1990 року служба в армії, з 14 січня 1991 року по 20 січня 2004 року маркшейдером на підземних роботах в шахті ім.Артема виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», з 8 травня 2004 року по 31 березня 2010 року головним маркшейдером на підземних роботах в шахті ім. Артема виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», з 9 квітня 2010 року по 7 листопада 2014 року головним маркшейдером на підземних роботах в ВП «шахта ім. Артема» ДП «Луганськвугілля» (а.с. 57-66).

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року № 200/11933/19-а Рішенням відповідача позивачу з 20 лютого 2019 року призначена пенсія на пільгових умовах за Списком № 1 в розмірі 8 099,66 грн (а.с. 85).

Відповідно до наданих суду пояснень та документів з матеріалів пенсійної справи позивача при призначенні пенсії пенсійним органом не були враховані приписи Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», у зв`язку і тим, що за наданими управлінню документами не було підтверджено повна зайнятість позивача під землею на посаді дільничного маркшейдера у періоди роботи ОСОБА_1 з 11 червня 1987 року по 30 жовтня 1987 року, з 30 березня 1988 року по 28 квітня 1988 року, з 26 липня 1988 року по 9 листопада 1988 року, з 17 листопада 1988 року по 17 грудня 1990 року, з 14 січня 1991 року по 31 грудня 1991 року, 1 січня 1992 року по 31 грудня 2003 року, з 1 січня 2004 року по 20 січня 2004 року, з 8 травня 2004 року по 31 березня 2010 року, з 9 квітня 2010 року по 31 березня 2014 року, - при цьому встановлення зазначеної обставини є обов`язковим при застосуванні приписів Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позивач у позові вказує, що для застосування при призначенні пенсії приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідно лише встановити, що особа відпрацювала на підземних роботах 15 років (для чоловіків) за Списком № 1 - незалежно від часу її роботи на підземних роботах.

Надаючи правову оцінку не врахування управлінням при призначенні позивачу з 20 лютого 2019 року пенсії Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно ст. 8 цього Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, виходячи з положень наведених норм, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону №345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 січня 2014 року у справі № 21-455а13, від 24 червня 2014 року у справі № 21-236а14, від 20 січня 2016 року у справі № 459/6146/13-а та Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17.

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивачем при зверненні до відповідача у березні 2019 року із заявою про призначення пенсії не надавалось управлінню уточнюючих довідок, які б підтверджували, що позивач у періоди з 11 червня 1987 року по 30 жовтня 1987 року, з 30 березня 1988 року по 28 квітня 1988 року, з 26 липня 1988 року по 9 листопада 1988 року, з 14 січня 1991 року по 31 грудня 1991 року, 1 січня 1992 року по 31 грудня 2003 року, з 1 січня 2004 року по 20 січня 2004 року, з 8 травня 2004 року по 31 березня 2010 року, з 9 квітня 2010 року по 31 березня 2014 року - працював на посадах дільничного маркшейдера, головним маркшейдером в Шахті ім. Артема Виробничого об`єднання «Луганськвугілля» (після перенайменування (реорганізації) - Державне відкрите акціонерне товариство Шахта ім. Артема Дочірнє підприємство Державної холдингової компанії «Луганськвугілля», ДВАТ Шахта ім. Артема Державної холдингової компанії «Луганськвугілля», Відокремлений підрозділ «Шахта ім. Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля») під землею повний робочий день.

Наявність таких довідок не була встановлена і Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року № 200/11933/19-а.

Також і в межах даної справи суду не надавались докази на підтвердження надання позивачем відповідачу таких довідок.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку у необхідності відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача щодо розрахунку пенсії позивача без застосування положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тобто у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час обчислення пенсії та в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 20 лютого 2019 року із врахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тобто у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час обчислення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 цієї ж статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог […].

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору № 24203 від 7 лютого 2021 року (а.с. 4) позивач при зверненні до суду із даним позовом сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Враховуючи, що за висновком суду позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 50% витрат, пов`язаних зі сплатою ним судового збору, а саме - витрати у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 244-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області (, місцезнаходження: 87122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області від 4 лютого 2021 року № 21 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 2 лютого 2021 року про перерахунок пенсії - з врахуванням правової оцінки встановленим обставинам, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області (, місцезнаходження: 87122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення прийнято та підписано в нарадчій кімнаті 15 квітня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 20 квітня 2021 року.

Суддя Н.П. Волгіна