Справа № 520/18132/2020
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 квітня 2021 року № 520/18132/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши у м. Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (вул. Свободи, буд. 24, м. Лозова, Лозівський район, Харківська область, 64602, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання дій протиправними та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.10.2020 р. №Ю-118-20;

- скасувати вимогу винесену Головним управлінням ДПС у Харківській області вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.10.2020 р. №Ю-118-20.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що контролюючим органом було вчинено протиправні дії щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.10.2020 №Ю-118-20, що свідчить про наявність підстав для скасування такої вимоги. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 13.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній проти заявленого позову заперечував та зазначив, що спірна у даній справі вимога про сплату боргу (недоїмки) була винесена у зв`язку з обставинами того, що підприємством допущено порушення в частині своєчасної сплати самостійно нарахованих сум єдиного внеску. Відтак, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 23.03.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 13.04.2021 о 11:00 год. не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Об 11:02 год. на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поширенням COVID-19 та відсутністю пересування потягів Лозова-Харків.

Від представника відповідача жодних заяв чи клопотань не надходило.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) через спалах у світі коронавірусу діє карантин.

На період дії карантину суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

Також, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Про належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового розгляду свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та розписка від 23.03.2021.

Суд наголошує на тому, що під час розгляду справи судові засідання двічі відкладались через неявку представника позивача.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін та для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи в даному судовому засіданні в порядку письмового провадження.

Судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання (ч. 4 ст. 243 КАС України).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод", код , зареєстровано як суб`єкт господарювання.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківської області як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Матеріали справи свідчать, що 15.10.2020 ГУ ДПС у Харківської області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-118-50, в якій зазначено про наявність у платника станом на 30.09.2020 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 10477536,00 грн. (а.с.6).

Підприємство позивача, не погодившись із винесеною контролюючим органом податковою вимогою звернулося до Державної податкової служби України зі скаргою від 26.10.2020 (а.с.7), проте рішенням Державної податкової служби України від 19.11.2020 про результати розгляду скарги зазначену вимогу залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.8).

Не погодившись із діями відповідача стосовно винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) та вказаною вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У позовній заяві позивачем вказано, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) не містить будь-якого розрахунку недоїмки, період виникнення заборгованості не конкретизований, а також вимога про сплату боргу (недоїмки) винесена з порушенням порядку розподілу обов`язків між підрозділами органів доходів і зборів.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 Закону №2464-VI дія зазначеного закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Приписами ч. 1 ст. 25 Закону України №2464-VI визначено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 4 статті 25 Закону №2464-VI передбачно, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Відповідно до абз. 4, 5, 6 ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Згідно із приписами абз. 8 ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до абз. 9 ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Згідно ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску погашаються суми недоїмки, штрафних санкції та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як передбачено положеннями п. 1 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яку затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція №449) до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції № 449 у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно із п. 3 розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Як передбачено положеннями п. 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Під час судового розгляду справи зі змісту наданих представником відповідача пояснень та облікової картки платника єдиного внеску встановлено, що у зв`язку з несплатою позивачем самостійно задекларованих сум, а саме, на підставі самостійно поданих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску, контролюючим органом було сформовано вимогу №Ю-118-50 від 15.10.2020.

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду доказів відсутності заборгованості станом на момент винесення оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Стосовно доводів представника позивача про відсутність у спірній вимозі про сплату боргу недоїмки розрахунку суми недоїмки, не конкретизованості періоду виникнення заборгованості, що унеможливлювало перевірку визначених у ній даних, суд зазначає наступне.

Форма вимоги затверджена у додатку 6 до Інструкції № 449.

При цьому, у зазначеній формі в її реквізитах відсутні поля щодо розрахунку суми недоїмки та періоду виникнення заборгованості.

Приписами п. 3 розділу VI Інструкції № 449 визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, у тому числі, суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

З дослідження спірної у даній справі вимоги про сплату боргу (недоїмки) судом встановлено, що остання містить в собі такі відомості. Водночас, положеннями чинного законодавства не передбачено вимог стосовно наявності у змісті таких реквізитів як розрахунок сум недоїмки та період її виникнення.

Відтак, суд приходить до висновку про помилковість та недоведеність зазначених доводів представника позивача.

Стосовно доводів представника позивача щодо винесення спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) з порушенням порядку розподілу обов`язків між підрозділами органів доходів і зборів, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VІ визначено, що орган доходів і зборів надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до ст. 1 Закону №2464-VI органом доходів і зборів є центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику та забезпечує її реалізацію, та його територіальні органи.

Положенням про Державну податкову службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України під 06 березня 2019 року №227, визначено, що центральним органом виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (згідно з п. 1 Положення про ДПС України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 06.03.2019 №227) є Державна податкова служба України.

Водночас, Головне управління ДПС у Харківській області, яким було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.10.2020 № Ю-118-20, згідно з п. 1 Положення про ГУ ДПС, затвердженим наказом ДПС України від 12.02.2020 №82, є територіальним органом ДПС України, тобто органу, що реалізує державну податкову політику.

Органи доходів і зборів у районі, місті, районі у місті Харківської області були реорганізовані на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» від 28.03.2018 №296 шляхом їх приєднання, як структурних підрозділів до Головного управління ДФС у Харківській області з подальшим припиненням, про що 10.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відповідні записи.

Відтак, суд приходить до висновку про помилковість зазначених доводів представника позивача та їх недоведеність.

З огляду на вищевикладене та висновки суду у даній справі, суд приходить до висновку про правомірність дій Головного управління ДПС в Харківській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.10.2020 № Ю-118-50, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод".

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод".

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (вул. Свободи, буд. 24, м. Лозова, Лозівський район, Харківська область, 64602, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання дій протиправними та скасування вимоги - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складений 23.04.2021.

Суддя О.М. Шляхова