Справа № 160/17376/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
28.12.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.12.2020 за № 0400-010303-8/116514 в частині відмови ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком відповідно до п.1 ст. 26 Закону України 1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , стаж роботи з 01.10.1977 по 08.04.1991 та з 11.01.1996 по 31.12.2017 включно та призначити пенсію за віком відповідно до п.1 ст. 26 Закону України 1058-ІV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.11.2020, тобто з дня подання заяви про її призначення, що передбачено ч.1 ст. 45 Закону України « Про загальнообов`язкове пенсійне забезпечення».
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.11.2020 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за призначенням пенсії за віком. Проте позивачу в задоволенні його заяви відмовлено на підставі недостатності загального страхового стажу (нараховано 19 років 08 місяців 25 днів).
На думку позивача, при обчисленні страхового стажу необґрунтовано та безпідставно йому не враховані періоди роботи:
- у Покровському середньому професійно-технічному училищі № 5 (СПТУ № 5) з 03.01.1981 по 05.02.1983 року;
- у колгоспі «Росія» з 07.04.1983 по 21.10.1986 року, та з 22.10.1986 по 23.10.1988 року.
- у колгоспі ім. «Калініна» з 25.10.1988 по 20.03.1989 року;
- період перебування позивача на податковому обліку в якості фізичної особи-підприємця.
Позивач вважає що відповідачем порушено його конституційне право на отримання пенсії за віком, у зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні відповідно до ст. 262 КАС України.
Одночасно цією ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
Згідно розписки від 13.01.2021, представником відповідача отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками.
Відповідач як у строк, визначений частиною п`ятою статті 162, частиною першою статті 261 КАС України та встановлений ухвалою суду від 31.12.2020, так і станом на 01.03.2021 відзив на позовну заяву не надав. Доказів наявності поважності причин для пропуску процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відповідачем також надано не було.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
25.11.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ст. 26 Закону України 1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.12.2020 № 0400-010303-8/116514 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. В обґрунтування викладених заперечень зазначено, що не можливо зарахувати ОСОБА_1 наступні періоди:
- трудовий стаж у Покровському середньому професійно-технічному училищі № 5 (СПТУ № 5) з 03.01.1981 по 05.02.1983 року, у зв`язку з тим, що при звільненні відсутні посилання на ст. Кодексу Законів про Працю, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 20.06.1974 № 162;
- трудовий стаж у колгоспі «Росія» з 07.04.1983 по 21.10.1986 року, та з 22.10.1986 по 23.10.1988 року, по архівній довідці № 172 від 17.09.2019, виданою «Трудовим архівом Великомихайлівської сільської ради» оскільки в ній зазначено прізвище « ОСОБА_2 ».
- трудовий стаж у колгоспі ім. «Калініна» з 25.10.1988 по 20.03.1989 року, у зв`язку з тим, що відсутня дата звільнення і номер наказу, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 20.06.1974 № 162.
Разом з тим, в довідці Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 24.11.2020 № 110427/10/04-36-04-14 щодо перебування на податковому обліку фізичної особи підприємця, зазначене прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає даним паспорта « ОСОБА_3 ».
Не погодившись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулась з позовом до суду.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.
Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Як встановлено судом, позивачем разом із заявою про призначення пенсії додано:
- паспорт серії НОМЕР_1 виданий Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 20.01.2020 на ім`я « ОСОБА_1 » українською, та « ОСОБА_1 » російською мовами;
- трудову книжку серії НОМЕР_2 від 08.01.1981 на ім`я « ОСОБА_1 » російською мовою.
- довідку видану Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 110427/10/04-36-04-14 від 24.11.2020 щодо перебування на податковому обліку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Отже з системного аналізу викладеного можна зробити висновок, що прізвище яке викладене у Довідці № 110427/10/04-36-04-14 від 24.11.2020 не є тотожним прізвищу, вказаному у паспорті позивача, а саме « ОСОБА_3 » - у паспорті, « ОСОБА_2 » - у Довідці.
Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою КМУ від 12 серпня 1993 № 637 передбачено, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтво про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлений у судовому порядку.
Суд роз`яснює позивачу, що встановлення фактів, що мають юридичне значення регулюється розділом ІV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України». Питання встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів не відноситься до юрисдикції адміністративних судів а є повноваженнями виключно загальних місцевих судів.
Для встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів, зокрема, трудової книжки, довідки, тощо, ОСОБА_1 необхідно звернутись із урахуванням правил підсудності до місцевого суду загальної юрисдикції із заявою відповідно до розділу ІV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України» про встановлення факту, що має юридичне значення.
Отже, при наданні відповіді позивачу посилання пенсійного органу на п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою КМУ від 12 серпня 1993 № 637 є таким що відповідає фактичним обставинам справи.
Разом з тим згідно трудової книжки позивача НОМЕР_2 , та довідки від 11.12.2020 № 852/01-09 останній був прийнятий на роботу до Покровського середнього професійно-технічного училища № 5 (СПТУ № 5) на посада майстра виробничого навчання з 03.01.1981 (наказ № 3 від 03.01.1981) по 05.02.1983 року (наказ № 7 від 02.02.1983 року).
Окрім цього з трудової книжки вбачається, що 07.04.1983 року позивач прийнятий на роботу до колгоспу «Россия» Покровського району, Дніпропетровської області до будівельної бригади (згідно договору № 56 від 12.05.1983 року). 21.10.1986 позивача звільнено у зв`язку із закінченням строку договору. 22.10.1986 ОСОБА_1 прийнятий до колгоспу «Россия» Покровського району, Дніпропетровської області, будівельником, 23.10.1988 звільнений згідно наданої заяви за власним бажанням (наказ № 17 від 24.10.1988). 25.10.1988 позивача прийнято на роботу до колгоспу ім. «Калініна» Васильківського району за договором (договір № 82 від 31.03.1988 року). 20.03.1989 звільнений у зв`язку із закінченням строку договору.
Відомості які вказані у трудовій книжці закріплені підписом уповноваженої особи та печаткою уповноваженого органу.
Таким чином, належними документами, а саме трудовою книжкою та Довідкою від 11.12.2020 № 852/01-09, підтверджено, що позивач дійсно в період з 03.01.1981 по 05.02.1983 працював у Покровському середньому професійно-технічному училищі № 5 (СПТУ № 5), окрім цього, трудовою книжкою підтверджується що позивач з 07.04.1983 по 21.10.1986 та з 22.10.1986 по 23.10.1988 працював у колгоспі «Россия», з 25.10.1988 по 20.03.1989 працював у колгоспі ім. «Калініна».
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що чоловіки, які звертаються за призначенням пенсії з 01.01.2020 по 31.12.2020. мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менш, як 27 років.
Тобто, необхідними умовами для призначення пенсії за віком є досягнення особою пенсійного віку 60 років, та наявність, в даному випадку, у особи страхового стажу не менше 27 років.
Так, на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком 25.11.2020 останній досяг необхідного пенсійного віку 60 років.
Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Наведені положення свідчать про те, що єдиною підставою для не врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.
Як встановлено ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993р. № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час розгляду справи (надалі по тексту - Основні Положення).
Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.
До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).
Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.
Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).
Як свідчать матеріали справи, відповідачем не зараховано період роботи позивача в колгоспі ім. «Калініна» оскільки відсутня дата звільнення і номер наказу.
Основною підставою щодо не зарахування оскаржуваного стажу позивача до страхового, який дає право на призначення пенсії за віком, стало порушення саме відповідальними особами порядку ведення трудових книжок колгоспників, а саме: відсутній запис про дату звільнення і номер наказу.
Проте, суд звертає увагу, що у разі наявності недоліків в записах трудової книжки особа не має нести відповідальність за підприємство, установу, організацію що вносило такі записи. Адже, на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Невідповідність зазначених вище даних не може бути підставою для виключення оскаржуваного періоду роботи зі страхового стажу особи, який дає йому право на призначення пенсії за віком.
Посилання відповідача про відмову зарахувати позивачу трудовий стаж у колгоспі «Россия» на підставі архівної довідки № 172 від 17.09.2019, яка містить відмінності в написанні прізвища є протиправною, оскільки такий трудовий стаж підтверджується даними трудової книжки, окрім цього стаж роботи позивача у Покровському СПТУ № 5 також повністю підтверджується даними трудової книжки.
Враховуючи те, що трудова книжка позивача НОМЕР_2 містить всі необхідні відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 , суд доходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не враховано до страхового стажу період роботи позивача у Покровському середньому професійно-технічному училищі № 5 (СПТУ № 5), у колгоспі «Россия», та у колгоспі ім. «Калініна».
З урахуванням заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-010303-8/116514 від 07.12.2020 «Про відмову в призначенні пенсії за віком» ОСОБА_1 .
Таким чином, зважаючи на приписи ч.2 ст.2 КАС України суд вважає, що відповідач відмовляючи позивачеві у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів трудової діяльності, що у своїй сукупності спричинило відмову у призначенні пенсії за віком, діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначених Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З системного аналізу вказаних норм ст.245 КАС України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.
Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.
Разом з тим, статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсію та підготовлює документи для її виплати.
Таким чином, враховуючи всі обставини встановлені під час розгляду даної справи, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком з урахуванням періодів трудового стажу, підтвердженого записами в трудові книжці серії НОМЕР_2 та висновків суду.
У відповідності до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 241-243, 246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.12.2020 за № 0400-010303-8/116514 щодо відмови ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком відповідно до п.1 ст. 26 Закону України 1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком з урахуванням періодів трудового стажу, підтвердженого записами в трудові книжці серії НОМЕР_2 та з урахуванням висновків суду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко