Справа № 640/6950/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року місто Київ №640/6950/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаПриватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського Анатолія Миколайовича Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс"
провизнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 у виконавчому провадженні №64575901, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", в якій просить суд:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо вилучення та опису автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010;

- визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 року ВП №64575901;

- усунути порушення шляхом зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського Анатолія Миколайовича повернути автомобіль MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, номер кузова: НОМЕР_2 - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на відповідальне зберігання.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що її автомобіль марки Mazda CX-7, кузов НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору було незаконно вилучено в рамках виконавчого провадження №64575901 від 18.02.2021, оскільки не дотримуючись п`ятиденного терміну, визначеного частиною сьомою статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", приватним виконавцем у той самий день було вилучено та передано на реалізацію автомобіль, що підтверджується постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 ВП №64575901.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №640/6950/21 з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено справу до судового розгляду та запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву, а також зобов`язано останнього надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №64575901.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 01.04.2021 від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначив про те, що в рамках виконавчого провадження № 64575901 приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою було описано та накладено арешт на автомобіль, який в подальшому було передано на відповідальне зберігання до ДП «Сетам» та призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Таким чином, при виконанні виконавчого провадження № 64575901 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. не було порушено вимог чинного законодавства та дотримано приписи ЗУ «Про виконавче провадження».

З приводу посилань позивача на порушення приватним виконавцем частини сьомої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" представник третьої особи наголосив на тому, що призначення зберігача та передача на реалізацію є різними за юридичною природою, що випливають із різних правових підстав. Відтак, на зберігача покладається додаткова відповідальність, передбачена нормами кримінального права України, виникають права та обов`язки встановлені відповідними нормами права. Таким чином, передачу на реалізацію та передачу на зберігання не слід ототожнювати, оскільки правове регулювання таких двох категорій є відмінним один від одного, а тому, на думку представника третьої особи, позивачем помилково кваліфіковано порушення приватним виконавцем частини сьомої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження".

У зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 17.03.2021, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2021 застосовано до Телявського Анатолія Миколайовича захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України в розмірі 681,00 грн (шістсот вісімдесят одна гривня).

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 13.04.2021 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній вважає, що позовна заява ОСОБА_1 є необгрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. В обгрунтування своєї позиції відповідач пояснив, що 18.02.2021, керуючись статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на автомобіль легковий Mazda СX-7, 2010 р.в., колір чорний, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_1 . У зв`язку з надходженням до відповідача копії ухвали Солом`янського районного суду м. Києва №760/4323/21 від 23.02.2021 про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №3761, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 22.09.2020р., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором №06901 від 03.12.2010 у розмірі 131876,10 грн, 26.02.2021, керуючись пунктом 2 частини першої статті 34, статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Відповідач звернув увагу на тому, що заявка на реалізацію арештованого майна, а саме транспортного засобу MAZDA СХ-7, 2010 р.в., колір чорний, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_1 станом на сьогодні складена не була, тобто приватним виконавцем було дотримано строки, передбачені частиною сьомою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на що, доводи позивача про порушення приватним виконавцем приписів Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови від 18.02.2021 про опис та арешт майна не відповідають дійсності.

У своєму відзиві відповідач також зауважив, що про належність боржнику на праві власності автомобіля марки Mazda СХ-7, 2010 р.в., колір чорний, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_1 приватному виконавцю Телявському A.M. стало відомо одночасно із отриманням заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах якої наявна інформація про належність боржнику спірного рухомого майна, яке є предметом застави.

Таким чином, відповідач вважає, що позовна заява ОСОБА_1 є необгрунтованою, доводи, на які посилається позивач не знайшли свого законодавчого підґрунтя, натомість приватний виконавець Телявський A.M. вчиняв виконавчі дії в рамках ВП №64575901 правомірно, постанова про опис та арешт майна боржника від 18.02.2021 винесена із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстав для визнання її протиправною та скасування у суду немає.

У зв`язку з наданням відповідачем до суду матеріалів виконавчого провадження №64575901 на виконання вимог ухвали суду від 17.03.2021 та враховуючи надходження від останнього заяви про скасування ухвали про стягнення штрафу, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2021 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2021 у справі №640/6950/21 про стягнення штрафу з Телявського Анатолія Миколайовича у розмірі 681,00 грн (шістсот вісімдесят одна гривня) в дохід Державного бюджету України скасовано.

Під час судового розгляду справи судом оголошувались перерви у відповідності із приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 19.04.2021, з урахуванням заяви представника позивача, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розгляд справи здійснено із урахуванням особливостей розгляду даної категорії спорів, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича від 18.02.2021 відкрито виконавче провадження №64575901 з приводу примусового виконання виконавчого напису від 22.09.2020 №3761 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованості, що виникла за Кредитним договором №06901 від 03.12.2010, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений 03.12.2010, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Пубілчним акціонерним товариством "Астра Банк", , (правонаступник: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 фактичне місце роботи - невідоме.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2021 ВП№64575901 відповідачем прийнято:

- постановe про арешт майна боржника від 18.02.2021 ВП№64575901;

- постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 ВП№64575901.

Як зазначив позивач в позовній заяві, 18.02.2021 близько 22:00 год. відповідач вчинив дії щодо вилучення з автостоянки автомобіля марки Mazda СХ-7, кузов НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, який належить позивачу, що на думку останнього, є порушенням Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до постанови від 18.02.2021 ВП№64575901 відповідачем встановлено, що боржнику ( ОСОБА_1 ) на праві власності належить автомобіль легковий марки Маzda СX-7, 2010 р.в., колір чорний, номер об`єкта: НОМЕР_2 , Номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , що переданий стягувачу у заставу.

Постановою від 24.02.2021 ВП№ 64575901 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "Євроексперт Груп" в особі директора Свертоки Євгена Володимировича, який має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданого 26.10.2018 за №816/18, виданий Фондом державного майна України.

Разом з тим, як зазначено позивачем та встановлено судом, ОСОБА_1 19.02.2021 звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3761, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 22.09.2020 р., щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором №06901від 03.12.2010 у розмірі 131876,10 грн. за період з 02.07.2020 р. по 01.09.2020 р.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису № 3761, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 22.09.2020 р., щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором №06901від 03.12.2010 у розмірі 131876,10 грн. за період з 02.07.2020 р. по 01.09.2020.

Так, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.02.2021 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 3761, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 22.09.2020 р., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором №06901від 03.12.2010 у розмірі 131876,10 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. від 26.02.2021 ВП№64575901 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису від 22.09.2020 №3761.

Однак позивач вважає, що її автомобіль марки Mazda СХ-7, кузов НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору було незаконно вилучено в рамках ВП №64575901 від 18.02.2021, оскільки постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 ВП№64575901 була винесена без урахування п`ятиденного терміну, визначеного ч. 7 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", у той самий день, чим на думку, позивача порушено процедуру вчинення виконавчих дій.

Не погоджуючись з вчиненими приватним виконавцем діями в межах виконавчого провадження № 64575901 щодо вилучення та опису автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, а також не погоджуючись з постановуою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021, позивач звернулась до суду за захистом порушеного права.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно із статтею 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною другою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до статті 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Згідно пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Наведене свідчить, що винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника належить до повноважень приватного виконавця.

Як зазначено позивачем, 18.02.2021 відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника ВП№64575901. Проте, не дотримуючись п`ятиденного терміну приватним виконавцем у той самий день було вилучено та передано на реалізацію автомобіль, що підтверджується постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 ВП№64575901.

Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Як вбачається з постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського А.М. від 18.02.2021 ВП№645759001, відповідачем описано та накладено арешт на майно - автомобіль легковий марки Маzda СX-7, 2010 р.в., колір чорний, номер об`єкта: НОМЕР_2 , Номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , що належить боржнику ( ОСОБА_1 ). Вказаною постановою призначено відповідальним зберігачем ДП "Сетам" в особі представника Павленка О.В . Тобто, вказане майно передано зберігачу ДП "Сетам", що підтверджується Описом майна від 18.02.2021 та Актом приймання-передавання майна від 18.02.2021.

Суд звертає увагу на тому, що приписи частини сьомої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" стосуються вилучення описаного майна для передачі його на реалізацію, в той час як відповідно до оскаржуваної постанови майно (автомобіль) було передано ДП "Сетам" на зберігання, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, вчиняючи виконавчі дії з виконання виконавчого напису від 22.09.2020 №3761, відповідачем було взято до уваги ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №760/4323/21 з приводу зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 3761, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 22.09.2020 р., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором №06901від 03.12.2010 у розмірі 131876,10 грн.

Так, постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 26.02.2021 зупинено вчинення виконавчих дій, що узгоджується з пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд не бере до уваги, висновки, викладені ухвалі слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва Тарасенка Н.В. по справі №754/2994/21, відповідно до яких судом зобов`язано уповноважену особу Деснянського УП ГУНП у м. Києві невідкладно, але не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин після отримання копії ухвали слідчого судді, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування згідно заяви про кримінальне правопорушення, що зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Деснянське Управління поліції ГУНП в м. Києві за №9338, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки за насліками такого розслідувань не було прийнято відповідно рішення, яке б стосувалось безпосередньо предмету спору.

Разом з тим, досліджуючи обставини справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу.

Аналогічні положення щодо опису та зберігання арештованого майна визначено в Порядку опису майна та передачі його на зберігання в пунктах 10 та 11 розділу VIIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі по тексту - Інструкція з організації примусового виконання рішень), згідно з якими після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі дії щодо опису та арешту майна (коштів) боржника ( ОСОБА_1 ) було вчинено без присутності боржника, доказів про те, що відповідач вчиняв дії щодо повідомлення боржника про проведення арешту, вилучення та опису автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

При цьому суд звертає увагу, що в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника особою, яка відповідальна за зберігання майна боржника, а саме, автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, визначено ДП "Сетам", якій приватний виконавець Телявский А.М. мав передати на зберігання арештований транспортний засіб.

На переконання суду, відповідач, здійснюючи арешт транспортного засобу боржника, та, відповідно, передаючи його на зберігання ДП "Сетам", позбавив позивача право користуватися належним йому автомобілем та не вчинив дій щодо передачі на зберігання вказаного транспортного засобу боржнику ( ОСОБА_1 ).

В судовому засінанні 19.04.2021 представник позивача зауважив, що вчиняючи виконавчі дії, відповідачем не було дотримано порядку черговості накладення арешту та, як наслідок, порядку звернення стягнення.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Слід зазначити, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частиною п`ятою статті 48 вказано Закону визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

З матеріалів виконавчого провадження №64575901 вбачається, що відповідачем 18.02.2021 винесено вимогу №1327, в якій останній просить АТ "УкрСиббанк", АТ "Приватбанк", АТ "Універсал Банк", АБ "Укргазбанк", АТ "Таскомбанк", АКБ "Індустріалбанк", АТ "Оксі Банк", ПАТ "Банк Восток", АТ "Прокредит" надати інформацію (відомості) про номера рахунків (IBAN), рух грошових коштів боржника ОСОБА_1 , відображених на паперових та електронних носіях, з розшифровкою контрагентів, призначенням платежу, датою платежу, часом проведення платежу, номером платіжного документа, сумою платежу, а також із зазначенням вхідного і вихідного залишку коштів на рахунку на початок і кінець кожного дня по рахунку, за період часу з 22.09.2020 по 18.02.2021 - надати інформацію про залишок коштів на рахунках боржника по кожному з арештів накладених на рахунках боржника.

При цьому, не дочекавшись відповіді від вищезазначених банків стостовно наявності/руху грошових коштів боржника ОСОБА_1 , відповідачем в той самий день винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме, автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, що, на переконання суду, може призвести до порушення відповідачем порядку звернення стягнення та накладення арешту на майно боржника.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 29 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Представник позивача у судовому засіданні 19.04.2021 наполягав на тому, що виконавчі дії щодо арешту та вилучення автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, який на праві власності належить позивачу, були проведенні після 22:00 год.

Суд звертає увагу, що частина третя статті 29 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що проведення виконавчих дій в інший час, ніж передбачено частиною першою цієї статті, допускається, якщо невиконання рішення створює загрозу життю чи здоров`ю громадян або якщо виконавчі дії, розпочаті до двадцять другої години, необхідно продовжити.

Однак, судом встановлено, що в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 ВП№645759001, опису майна від 18.02.2021 та Акту приймання-передавання майна від 18.02.2021 відповідачем не було зазначено часу проведення виконавчих дій, що позбавляє можливості встановити час проведення опису та накладення арешту на майно боржника як до так і після 22:00 год з урахуванням приписів статті 29 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 ВП№645759001 прийнята приватним виконавцем Телявським А.М. з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, вимога про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо вилучення та опису автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, з метою повного та належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського Анатолія Миколайовича повернути автомобіль MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, номер кузова: НОМЕР_2 - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на відповідальне зберігання.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не доведено правомірність вчинених дій та прийнятих постанов.

Суд вбачає за необхідне зазначити практику Європейського суду з прав людини з приводу надання оцінки всім доказам у даній справі.

Так, у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04), рішення від 10 лютого 2010 року (набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року), п. 58 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо вилучення та опису автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 року ВП №64575901.

4. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського Анатолія Миколайовича повернути автомобіль MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, номер кузова: НОМЕР_2 - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на відповідальне зберігання.

5. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського Анатолія Миколайовича (02094, м. Київ, вуд. Юрія Поправки, 6, оф. 26) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.