Справа № 560/2668/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2668/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

22 квітня 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо невключення ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні час служби у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби за період з 13.11.1995 по 10.12.1997;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України включити ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні час служби у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби за період з 13.11.1995 по 10.12.1997.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначив що відповідачем протиправно відмовлено йому зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні час служби у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби за період з 13.11.1995 по 10.12.1997. Вважає відмову протиправною, та такою, що порушує його права та законні інтереси.Просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачем при зверненні з позовом до суду першої інстанції було пропущено строк звернення до суду. Крім того, зауважує, що позивач не має права на зарахування періоду його служби з 13.11.1995 по 10.12.1997 з огляду на те, що в зазначений період він не перебував на службі в Управлінні по боротьбі з організованою злочинністю.

На адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, у якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В обґрунтування посилається на алгоритм обчислення вислуги, що дає право на пенсію визначений у Постанові Кабінету Міністрів №393.

Водночас, апелянтом надіслано до суду письмові пояснення до апеляційної скарги, у яких апелянт посилається на помилковість твердження позивача, що наказом МВС України від 05 квітня 1995 року №010 «Про введення посад помічників начальників ГУМВС, УМВС та спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю» було введено його посаду, на якій він проходив службу з 13 листопада 1995 року по 10 грудня 1997 року. Вищезазначені твердження позивача спростовуються тим, що відповідно до довідки УКЗ ГУНП в Хмельницькій області №12/Г-37 від 08.02.2018 року виданої ОСОБА_1 слідує, що у вищезгаданий період проходження служби позивач був відряджений до Хмельницького регіонального управління Промінвестбанку України для проходження служби, при цьому, не вказана чітко зазначена посада на якій проходив службу ОСОБА_1 .

Згідно довідки Департаменту управління персоналом ПАТ "Промінвестбанк" від 30 березня 2018 року №07-2/14/157, вказана посада, на якій працював позивач, (помічник начальника управління з питань взаємодії з органами МВС України по боротьбі з організованою злочинністю), не входила до Переліку посад працівників спецпідрозділів по боротьбі з організованою злочинністю, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби, а тому і не була зарахована Позивачу, як пільгова вислуга років.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 30 серпня 1972 року по 12 грудня 1997 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом МВС від 23.10.1995 № 365 о/с полковник міліції ОСОБА_1 (К-246050) був відряджений до Хмельницького регіонального управління Промінвестбанку України помічником начальника управління, із звільненням його з посади заступника начальника управління - начальника відділу по боротьбі з груповими організованими злочинними проявами управління карного розшуку кримінальної міліції УМВС України в Хмельницькій області.

Наказом МВС від 29.11.1997 № 519 о/с полковник міліції ОСОБА_1 (К-246050) був відкликаний із розпорядження Хмельницького регіонального управління Промінвестбанку України.

Наказом Управління МВС України в Хмельницькій області від 12.12.1997 № 417 о/с полковника міліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах внутрішніх справ за пунктом 65 а (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у відставку.

30.01.2018 року позивач звернувся до Головного управління Національній поліції у Хмельницькій області із листом про надання відомостей щодо терміну фактичної вислуги років із відзначенням у календарному та пільговому обчисленні.

ГУНП у Хмельницькій області листом № 12/Г-37 від 08.02.2018 повідомило позивача про те, що на день звільнення ОСОБА_1 термін вислуги в календарному обчисленні складає 31 рік 05 місяців 8 днів. Служба на посаді помічника начальника Хмельницького регіонального управління Промінвестбанку України не зарахована в пільговому обчисленні з розрахунку 1.5 року за 1 рік служби.

Як зазначає позивач, він неодноразово звертався до Міністерства внутрішніх справ України з метою витребувати накази про відрядження і відкликання з даної посади ОСОБА_1 , а також просив надати копію Постанови КМУ від 06.06.1904 року №365-9 "Про посади помічників керівників міністрів (відомств), організацій з питань взаємодії в боротьбі з організованою злочинністю, яка регламентувала роботу позивача та просив зарахувати йому період служби з 13 листопада 1995 року по 10 грудня 1997 року у пільговому обчисленні.

У відповідь на звернення позивач отримав листи від Відповідача №22/1/1-27зі від 04 лютого 2019 року, № 22/1/1-27зі від 26 лютого 2019 року, в яких зазначено, що позивачу відмовлено щодо зарахування періоду служби з 13 листопада 1995 року по 10 грудня 1997 року на пільгових умовах.

Листом Департаменту з питань режиму та службової діяльності МВС України №13353/11-2020 від 27.04.2020 позивачу надано витяги з наказів про відрядження і відкликання з даної посади ОСОБА_1 , у наданні Постанови КМУ від 06.06.1994 №365-9 позивачу відмовлено, оскільки остання має гриф секретності.

Вважаючи дії відповідача щодо не зарахування періоду служби з 13 листопада 1995 року по 10 грудня 1997 року на пільгових умовах протиправними та такими, що порушують законні права та інтереси позивача, останній звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач проходив службу з 13.11.1995 по 10.12.1997 на посаді спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю відтак, суд вважає, що він має право на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах час проходження служби в підрозділах боротьби з організованою злочинністю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію є зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Так, статтею 1 Закону №2262-XII визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до положень статті 12 Закону №2262 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за вислугу років: а) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше; б) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами і які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ визначено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних вимог закону, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 17.07.1992 №393 про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

Порядок призначення та проведення розрахунку пенсій визначений постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 (далі - Порядок №393).

Згідно з пп."в" п. 3 Постанови КМУ №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: на льотній роботі в авіації (за винятком видів авіації, зазначених у підпункті "б" цього пункту) - на умовах, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби України; на атомних надводних кораблях - із строків, установлених Міністерством оборони України, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки; на підводних човнах (крім зазначених у підпункті "б" цього пункту) в період перебування їх у строю; на мінних тральщиках під час тралення бойових мін; в управліннях з`єднань підводних човнів, що перебувають у строю, і з`єднань мінних тральщиків під час тралення бойових мін на умовах, визначених Міністерством оборони України; на посадах водолазів усіх найменувань і спеціальностей (крім водолазів, зазначених у підпункті "б" цього пункту); на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби України; у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств; на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком у справах охорони державного кордону України; у складі других екіпажів дизель-електричних підводних човнів, що перебувають у строю; у високогірних місцевостях на висоті від 1000 до 1500 метрів над рівнем моря, а у виняткових випадках - і нижче згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваних відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Управлінням державної охорони; в укріплених районах військовослужбовцям, які несуть (несли) бойове чергування в спорудах оборонних позицій у складі бойових обслуг; на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, - з 1 січня 1988 по 31 грудня 1993 року; у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони; на посадах, де виконання обов`язків пов`язано з роботами по знешкодженню вибухонебезпечних предметів, у період виконання робіт, переліки яких визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств; проходження служби у внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ, Національній гвардії військовослужбовцями, які виконують обов`язки з охорони та оборони ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання державної власності; проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту на атомних електростанціях, об`єктах з ядерними установками і матеріалами; проходження служби на посадах рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у виправно-трудових установах на правах лікувальних та лікарень при виправно-трудових установах для утримання інфекційно хворих засуджених; таємно; у високогірних місцевостях на висоті 1500 і більше метрів над рівнем моря; час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах з підбирання та транспортування трупів у морг за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ; час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції; час проходження служби військовослужбовцями внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ у підрозділах з конвоювання осіб, узятих під варту, осіб, засуджених до позбавлення волі, та охорони їх під час судового засідання за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ; час проходження служби в Національній гвардії військовослужбовцями, які виконують обов`язки з конвоювання осіб, узятих під варту та/або засуджених до позбавлення волі, у тому числі під час їх екстрадиції, а також забезпечують охорону осіб, які тримаються під вартою, під час судових засідань у судах, за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Відповідно до п. 4.1.6. Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Верховної Ради України №3720-ХІІ від 16.12.1993 р., стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1.5 року за кожен рік служби №431 від 14.11.2007 року підлягає зарахуванню до стажу служби, що дає право на пенсію, у пільговому обчисленні з розрахунку один місяць служби за 1.5 місяці.

З матеріалів справи, зокрема довідки ГУ Національної поліції у Хмельницькій області від «08» лютого 2018 року, щодо проходження ОСОБА_1 служби судом встановлено, що позивач:

- з 01.10.1970 по 30.10.1972 - курсант Львівської спеціальної середньої школи міліції МВС СРСР;

- з 30.10.1972 по 01.10.1975 - інспектор карного розшуку відділу внутрішніх справ Шепетівського міськвиконкому УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 01.10.1975 по 01.08.1977 - заступник начальника відділення карного розшуку по профілактиці відділу внутрішніх справ Шепетівського міськвиконкому УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 01.08.1977 по 01.09.1980 - слухач Київської вищої школи МВС СРСР ім. Ф.Е. Дзержинського;

- з 01.09.1980 по 14.11.1980 - начальник відділу карного розшуку відділу внутрішніх справ Деражнянського райвиконкому УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 14.11.1980 по 12.03.1981 - начальник відділу карного розшуку відділу внутрішніх справ Хмельницького міськвиконкому УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 12.03.1981 по 21.10.1985 - заступник начальника відділу внутрішніх справ Хмельницького міськвиконкому УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 21.10.1985 по 01.02.1986 - оперуповноважений відділення карного розшуку Хмельницького міськвиконкому УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 01.02.1986 по 01.08.1986 - оперуповноважений групи аналізу, інформації і контролю відділу карного розшуку УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 01.08.1986 по 12.05.1988 - старший оперуповноважений групи аналізу, інформації і контролю відділу карного розшуку УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 12.05.1988 по 13.09.1989 - начальник 4-го відділення відділу карного розшуку УВС ! Хмельницького облвиконкому;

- з 13.09.1989 по 16.10.1991 - старший інспектор групи по профілактиці правопорушень серед неповнолітніх і молоді відділу профілактичної служби УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 16.10.1991 по 20.11.1991 - старший інспектор інспекції по справах неповнолітніх відділу карного розшуку УВС і Хмельницького облвиконкому;

- з 20.11.1991 по 01.07.1992 - начальник відділення по розкриттю злочинів проти особи, розшуку злочинців відділу карного розшуку УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 01.07.1992 по 16.12.1993 - начальник відділу по розкриттю злочинів проти особистості, розшуку злочинців управління карного розшуку кримінальної міліції УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 16.12.1993 по 13.11.1995 - заступник начальника управління - начальник відділу по боротьбі з груповим і організованими злочинними проявами управління карного розшуку кримінальної міліції УВС Хмельницького облвиконкому;

- з 13.11.1995 по 11.12.1997 - відряджений в Хмельницьке регіональне управління Промінвест банку України;

- з 11.12.1997 по 12.12.1997 - відкликаний із розпорядження дирекції Хмельницького регіонального управління Промінвест банку України та призначений на посаду заступника начальника управління - начальника відділу по боротьбі з майновими злочинами управління карного розшуку кримінальної міліції Управління МВС України в Хмельницькій області.

Водночас, як слідує з наявної в матеріалах вправи копії Наказу МВС від 23.10.1995 № 365 о/с на виконання розпорядження Президента України від 10.02.1995 № 35/95-РП "Про заходи щодо активізації боротьби з корупцією і організованою злочинністю", наказу МВС України від 05.04.1995 № 010 "Про введення посад помічників начальників ГУМВС, УМВС та спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю" та з метою координації зусиль органів внутрішніх справ і підрозділів Служби безпеки України в боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, вирішенні питань внутрішньої безпеки, призначено і встановлено коефіцієнти співвідношень посадових окладів ОСОБА_1 згідно з Постановою КМУ від 06.06.1994 № 365-9 "Про посади помічників керівників міністрів (відомств) "Так у документі", організацій з питань взаємодії в боротьбі з організованою злочинністю" відряджено в Хмельницьке регіональне управління Промінвестбанку України - полковника міліції ОСОБА_1 (К-246050) "Так у документі" помічником начальника управління, увільнивши його від посади заступника начальника управління - начальника відділу по боротьбі з груповими організованими злочинними проявами управління карного розшуку кримінальної міліції УМВС України в Хмельницькій області.

З огляду на зазначене слідує, що ОСОБА_1 проходив службу з 13.11.1995 по 10.12.1997 на посаді спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю відтак, суд вважає, що він має право на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах час проходження служби в підрозділах боротьби з організованою злочинністю.

Однак, при звільнені позивача зі служби та розрахунку вислуги років відповідач не врахував норми статті 17-1 Закону №2262-ХІІ, якою встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В той же час Постанові №393 Кабінет Міністрів визначив алгоритм обчислення вислуги, що надає право позивачу на пенсію, враховуючи, що ст.17-1 Закону №2262-ХІІ прямо вказує на обов`язок такий порядок застосовувати, використовуючи ст.12 Закону №2262-ХІІ як норму загальну, а ст.17-1 Закону №2262-ХІІ в і постанову КМУ №393 - як спеціальну.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо не включення ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні час служби у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби за період з 13.11.1995 по 10.12.1997 та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України включити позивачу до вислуги років у пільговому обчисленні час служби у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби за період з 13.11.1995 по 10.12.1997.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, та не застосування ч.2 ст. 122 КАС України, то апеляційний суд зазначає таке.

ОСОБА_1 , дізнавшись у 2018 році про незарахування до його стажу пільгової вислуги в період 1995-1997 років, намагався вирішити спір в позасудовому порядку, що підтверджується матеріалами адміністративної справи, а зібравши певні документи та отримавши відповіді від Відповідача за №№22/1/1-27зі від 04.02.2019, від 26.02.2019 року, з відмовою в такому зарахуванні - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Так, у постанові від 24.04.2018 у справі №646/6250/17 на підставі аналізу положення ч.1ст.122 КАС України у системному зв`язку з положенням ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Верховний Суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком та незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом. Такий висновок ґрунтується на тому, що право особи на отримання пенсії є безумовним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань у соціальній сфері.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 20.05.2020 у справі №815/1226/18, непроведення виплати пенсії відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 2ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні у справі "Bellet проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як слідує з письмових пояснень позивача, з"ясування ним питань пов"язаних з уточненням пільгового стажу по вислузі років, він пов"язує з майбутнім перерахунком пенсії.

Таким чином, у зв`язку з невірним обрахуванням Відповідачем пільгового стажу позивача в період 1995 по 1997 роки та встановленням порушень відповідачем законодавства про пенсійне забезпечення, не може бути застосований шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, оскільки невірне обрахування пільгового стажу має наслідком неможливості реалізувати передбачене ч.2 ст.46 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - право позивача на отримання належним чином обрахованої пенсії відповідно до вірно обрахованої вислуги.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.