Справа № 500/921/21
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/921/21

22 квітня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника позивача Петренко Т.Б.

представника відповідача Васильчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лобелія" до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лобелія" (далі - також ТОВ "Лобелія", відповідач) звернулося до суду з позовом до Галицької митниці Держмитслужби, у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/600080/1 від 10.09.2020, рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/600079/1 від 10.09.2020.

Позов обґрунтовано тим, що на виконання умов укладеного контракту позивачем було здійснено зовнішньоекономічну імпортну операцію з компанією Billidea Limited Partnership Suite 1103 - 11871 Horseshoe Way, Richmond, British Columbia V7A та ввезено на митну територію України товар з подальшим митним оформленням. А саме, згідно рахунків-фактур (комерційних інвойсів) від 08 вересня 2020 року №200908 та №20090802 до контракту №12, на адресу позивача було поставлено товар "квіткова продукція".

10 вересня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Лобелія" подано до митного оформлення електронні митні декларації №UA209210.2020.017984 та №UA209210.2020.017952 від 10.09.2020.

При зверненні до митного органу, декларантом подано усі необхідні документи для здійснення митного оформлення імпортованого товару (в тому числі для підтвердження митної вартості товару). Проте Галицькою митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/600080/l від 10.09.2020, №UA209000/2020/600079/1 від 10.09.2020, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209210/2020/000359 та №UA209210/2020/00358.

Позивач вважає, що висновки відповідача викладені в оскаржуваних рішеннях не відповідають фактичним обставинам декларування, відповідач неправомірно затребував у декларанта додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, чим штучно створив умови і підстави для відмови у визнанні заявленої митної вартості, оскаржувані рішення не містять належного обґрунтування самостійно визначеної митої вартості, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі призначено судове засідання на 08.04.2021.

Від відповідача Галицької митниці Держмитслужби через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступив відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування своєї позиції наводить положення законодавства, що підлягають до застосування у спірних правовідносинах, та вказує, що рішення про коригування митної вартості товару від 10.09.2020 №UA209000/2020/600079/1 та №UA209000/2020/600080/1 прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, є законними, обґрунтованими та такими, що не підлягають скасуванню.

Розгляд справи, враховуючи обґрунтування позовних вимог і необхідність з`ясування обставин у справі, які потребували усних пояснень сторін, обсяг і характер доказів, які необхідно було зібрати у справі, здійснювався відповідно до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У судовому засіданні 08.04.2021 розгляд справи відкладено до 22.04.2021 за клопотанням представника позивача.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лобелія" в судовому засіданні 22.04.2021 позовні вимоги підтримала, з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача Галицької митниці Держмитслужби в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

На виконання зовнішньоекономічного контракту від 25.11.2019 №12, укладеного між фірмою "Billidea Limited Partnership" (Канада), Продавець, та ТОВ "Лобелія" (Україна), Покупець, згідно товаросупровідних документів, а саме: рахунку-фактури (інвойсу) №20090802 від 08.09.2020, автотранспортної накладної CMR №NL 20090803 від 08.09.2020, рахунку-фактури (інвойсу) №200908 від 08.09.2020, рахунку-фактури (інвойсу) №20200908 від 08.09.2020 та автотранспортної накладної CMR №NL 20090801 від 08.09.2020, позивачем на митну територію України ввезено товар: "квіткову продукцію в асортименті".

10 вересня 2020 року уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , подано до митного оформлення митну декларацію (далі - МД) типу ІМ40ДЕ №UA209210/2020/017952, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари: "квіткова продукція в асортименті…"

Згідно інформації, що міститься в графі 44 МД №UA209210/2020/017952 від 10.09.2020, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- рахунок-фактура (інвойс) №20090802 від 08.09.2020;

- автотранспортна накладна №NL 20090803 від 08.09.2020;

- декларація про походження товару №20090802 від 08.09.2020;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №88 від 10.09.2020;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка про транспортні витрати від 10.09.2020;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується №12 від 25.11.2019;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 03.06.2020;

- договір про надання послуг митного брокера №17/10/2018-1 від 17.10.2018;

- сертифікат країни-експортера, що засвідчує якість насіння та/або садивного матеріалу, або сертифікат ОЕСР, або документ, що засвідчує сортову відповідність - №б/н від 08.09.2020;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами - №5931801 від 10.09.2020.

Під час здійснення контролю за МД №UA209210/2020/017952 від 10.09.2020 та документів, долучених до даної декларації встановлено, що декларантом визначено митну вартість за резервним методом у розмірі 184 708,48 грн, що еквівалентно 5 636, 86 євро (за курсом НБУ на день подання декларації).

Водночас, заявлена фактурна вартість, вказана у графі 22 МД згідно рахунку-фактури (інвойс) №20090802 від 08.09.2020, складала 3 015,67 євро.

10.09.2020 уповноваженій особі позивача посадовою особою митниці направлено електронне повідомлення з вимогою надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості наступного змісту:

"Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, прошу Вас надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У разі неподання документів відповідно до частини другої статті 53 МК України прошу Вас протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості відповідно до частини третьої статті 53 МК України, а саме: копію експортної декларації країни відправлення, каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару."

На вимогу митниці уповноваженою особою декларанта додатково надано наступні документи: банківський платіжний документ від 31.08.2020 (щодо оплати попередніх поставок), виписка з бухгалтерської документації 1, виписка з бухгалтерської документації 2, виписка з бухгалтерської документації 3, виписка з бухгалтерської документації 4.

Крім того, 10.09.2020 уповноваженою особою декларанта направлено митниці лист в якому повідомлено, щодо додаткових документів підтвердження митної вартості до декларації №UA209210/2020/017952 від 10.09.2020 додані копії виписки з бухгалтерської документації, та післяоплата за товар, додаткових відомостей та документів не має можливості надати.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 10.09.2020 №UA209000/2020/600079/1.

У рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено наступне: "Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товару, який імпортується, у зв`язку з тим, що заявлена митна вартість є нижчою, ніж рівень вартості аналогічних товарів митне оформлення яких вже здійснено. Відповідно до частини другої та частини третьої статті 53 Митного кодексу України, прошу надати такі документи: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; - договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; - каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів. На вимогу митного органу декларантом не було подано додаткових документів відповідно до частини другої та частини третьої статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість а саме: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; - договір із третіми особами, пов`яний з договором про поставку товарів; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару.

За результатом проведеної консультації з декларантом дійшли згоди за основу для обрахунку митної вартості товару взяти інформацію щодо вартості згідно: товар №1 на рівні 0,7720829 ЄВРО/кг ЕМД №UA508280/2020/7212 від 31.08.2020; товар №2 на рівні 1,3066018 ЄВРО /кг ЕМД №UA305160/2020/35350 від 27.07.2020; товар №3 на рівні 1,3270187 ЄВРО /кг ЕМД №UA1000/2020/39107 від 28.08.2020; товар №4 на рівні 1,3066018 ЄВРО /кг ЕМД №UA209140/2020/66596 від 27.07.2020; товар №5 на рівні 1,3066018 ЄВРО /кг ЕМД №UA100020/2020/31162 від 02.07.2020; товар №6 на рівні 0,8939902 ЄВРО /кг ЕМД №UA100020/2020/40684 від 09.09.2020; товар №7 на рівні 0,8939902 ЄВРО /кг ЕМД №UA100020/2020/40684 від 09.09.2020; товар №8 на рівні 0,8939902 ЄВРО /кг ЕМД №UA205100/2020/6158 від 31.07.2020."

У зв`язку з прийнятим рішенням відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UА209210/2020/00358.

Також 10 вересня 2020 року уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , подано до митного оформлення митну декларацію (далі - МД) типу ІМ40ДЕ №UA209210/2020/017984, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари: "квіткова продукція в асортименті…"

Згідно інформації, що міститься в графі 44 МД №UA209210/2020/017984 від 10.09.2020, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- рахунок-фактура (інвойс) №200908 від 08.09.2020;

- рахунок-фактура (інвойс) №20200908 від 08.09.2020;

- автотранспортна накладна №NL 20090801 від 08.09.2020;

- декларація про походження товару №200908 від 08.09.2020;

- декларація про походження товару №20200908 від 08.09.2020;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №89 від 10.09.2020;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка про транспортні витрати від 10.09.2020;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується №12 від 25.11.2019;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 03.06.2020;

- договір про надання послуг митного брокера №17/10/2018-1 від 17.10.2018;

- сертифікат країни-експортера, що засвідчує якість насіння та/або садивного матеріалу, або сертифікат ОЕСР, або документ, що засвідчує сортову відповідність - №б/н від 08.09.2020;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами - №5931840 від 10.09.2020.

Під час здійснення контролю за МД №UA209210/2020/017984 від 10.09.2020 та документів, долучених до даної декларації встановлено, що декларантом визначено митну вартість за резервним методом у розмірі 358 214,48 грн., що еквівалентно 10 931,84 євро (за курсом НБУ на день подання декларації).

Заявлена фактурна вартість, вказана у графі 22 МД декларації згідно рахунків-фактур (інвойс) №200908 від 08.09.2020 та №20200908 від 08.09.2020, складала 9 004,19 євро.

10.09.2020 уповноваженій особі позивача посадовою особою митниці направлено електронне повідомлення з вимогою надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості наступного змісту:

"Відповідно до частини другої та частини третьої статті 53 Митного кодексу України, прошу надати такі документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; - договір з третіми особами, пов`язаний з договором на поставку товарів; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; - каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про вартісні та якісні характеристики товарів."

На вимогу митниці уповноваженою особою декларанта додатково надано наступні документи: банківський платіжний документ від 31.08.2020 (щодо оплати попередніх поставок), виписка з бухгалтерської документації 1, виписка з бухгалтерської документації 2, виписка з бухгалтерської документації 3, виписка з бухгалтерської документації 4.

Крім того, 10.09.2020 уповноваженою особою декларанта направлено митниці лист в якому повідомлено, щодо додаткових документів підтвердження митної вартості до декларації №UA209210/2020/017984 від 10.09.2020 додані копії виписки з бухгалтерської документації, та післяоплата за товар, додаткових відомостей та документів не має можливості надати.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 10.09.2020 №UA209000/2020/600080/1.

У рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено наступне: "Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товару, який імпортується, у зв`язку з тим, що заявлена митна вартість є нижчою, ніж рівень вартості аналогічних товарів митне оформлення яких вже здійснено. Відповідно до частини другої та частини третьої статті 53 Митного кодексу України, прошу надати такі документи: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; - договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; - каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів. На вимогу митного органу декларантом не було подано додаткових документів відповідно до частини другої та частини третьої статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість а саме: - якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; - договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару.

За результатом проведеної консультації з декларантом дійшли згоди за основу для обрахунку митної вартості товару взяти інформацію щодо вартості згідно: товар №1 на рівні 1,788099 ЄВРО/кг ЕМД №UA209140/2020/71438 від 10.08.2020; товар №2 на рівні 2,009765 ЄВРО/кг ЕМД № UA209140/2020/71438 від 10.08.2020; товар №3 на рівні 0,895154 ЄВРО/кг ЕМД № UA209140/2020/71438 від 10.08.2020; товар №4 на рівні 1,96076 ЄВРО/кг ЕМД №UA209140/2020/58936 від 07.07.2020; товар №5 на рівні 1,270286 ЄВРО/кг ЕМД №UA209140/2020/48845 від 08.06.2020; товар №6 на рівні 2,667626 ЄВРО/кг ЕМД №UA305120/2020/4078 від 10.07.2020; товар №7 на рівні 1,55361 ЄВРО/кг ЕМД №UA305120/2020/4706 від 03.08.2020; товар №8 на рівні 1,941991 ЄВРО/кг ЕМД №UA305120/2020/4078 від 10.07.2020; товар №9 на рівні 1,335682 ЄВРО/кг ЕМД №UA100020/2020/40684 від 09.09.2020; товар №10 на рівні 1,334493 ЄВРО/кг ЕМД №UA100020/2020/40684 від 09.09.2020; товар №11 на рівні 1,753193 ЄВРО/кг ЕМД №UA100020/2020/40684 від 09.09.2020; товар №12 на рівні 1,753193 ЄВРО/кг ЕМД №UA204060/2020/13305 від 30.08.2020; товар №13 на рівні 1,55361 ЄВРО/кг ЕМД №UA100020/2020/32483 від 13.07.2020."

У зв`язку з прийнятим рішенням відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UА209210/2020/00359.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митних декларацій та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ Митного кодексу України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 Митного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості та він досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості можливо виключно у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (частина сьома статті 55 МК України).

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товарів - квіткова продукція в асортименті.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 Митного кодексу України.

Як обумовлено частиною третьою статті 58 Митного кодексу України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що під час здійснення контролю за МД №UA209210/2020/017952 від 10.09.2020 та документів, долучених до даної декларації встановлено, що декларантом визначено митну вартість за резервним методом у розмірі 184 708,48 грн, що еквівалентно 5 636, 86 євро (за курсом НБУ на день подання декларації).

Заявлена фактурна вартість, вказана у графі 22 МД згідно рахунку-фактури (інвойс) №20090802 від 08.09.2020, складала 3 015,67 євро. При цьому жодних документів, які б підтверджували заявлену декларантом митну вартість в розмірі 184 708,48 грн (5636,86 євро) до митного оформлення не надано.

Також під час здійснення контролю за МД №UA209210/2020/017984 від 10.09.2020 та документів, долучених до даної декларації встановлено, що декларантом визначено митну вартість за резервним методом у розмірі 358 214,48 грн., що еквівалентно 10 931,84 євро (за курсом НБУ на день подання декларації).

Заявлена фактурна вартість, вказана у графі 22 МД декларації згідно рахунків-фактур (інвойс) №200908 від 08.09.2020 та №20200908 від 08.09.2020, складала 9 004,19 євро. При цьому, жодних документів, які б підтверджували заявлену декларантом митну вартість в розмірі 358 214,48 грн (10 931,84 євро) до митного оформлення не надано.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідачем Галицькою митницею Держмитслужби згідно із частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України було проведено консультацію з декларантом.

Послідовно розглянувши можливість застосування методів визначення митної вартості митниця встановила неможливість застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (стаття 59 Митного кодексу України) та методу 2б (стаття 60 Митного кодексу України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 Митного кодексу України) та методу 2г (стаття 63 Митного кодексу України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів.

Митна вартість товару визначена Галицькою митницею Держмитслужби за резервним методом визначення митної вартості згідно із положеннями статті 64 Митного кодексу України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Тлумачних приміток до статті 7 (резервний метод) Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) митні вартості, визначені згідно з положеннями статті 7, повинні настільки, наскільки можливо, ґрунтуватися на раніше визначених митних вартостях; методи оцінювання, які мають використовуватися згідно зі статтею 6, повинні бути методами, викладеними в статтях 1 - 6, проте обґрунтована гнучкість у застосуванні таких методів відповідатиме цілям та положенням статті 7.

Частиною 2 статті VII ГАТТ визначено, що оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до примітки 4 до пункту 2 статті VII ГАТТ, формулювання підпунктів "a" і "b" дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.

Як вже було зазначено митниця не могла визначити вартість товару на базі ціни, встановленої експортером в зв`язку з відсутністю її документального підтвердження, тому відповідно до вимог Митного кодексу України вартість товарів була визначена відповідачем самостійно на базі загального рівня цін на подібний товар.

Виходячи з встановлених обставин у цій справі, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування рішень від 10.09.2020 №UA209000/2020/600080/1 і №UA209000/2020/600079/1 про коригування митної вартості товарів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішенням у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, ЄСПЛ нагадав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лобелія" до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень від 10.09.2020 №UA209000/2020/600080/1 і №UA209000/2020/600079/1 про коригування митної вартості товарів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Лобелія" (місцезнаходження: вул. Мазепи, 27, с. Біла, Тернопільський район, Тернопільська область, 47707, );

відповідач:

- Галицька митниця Держмитслужби (місцезнаходження: вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79005, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.