Справа № 120/3593/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

26 квітня 2021 р. Справа № 120/3593/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Свентух Віталій Михайлович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (1), Сьомого апеляційного адміністративного суду в особі керівника апарату (2), Держави Україна через Сьомий апеляційний адміністративний суд (3) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (1), Сьомого апеляційного адміністративного суду в особі керівника апарату (2), Держави Україна через Сьомий апеляційний адміністративний суд (3) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Відповідно частини першої статті 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно частини третьої статті 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

В розумінні статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При цьому, посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій. Службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідачем (суб`єктом владних повноважень) може бути самостійно як юридична особа (орган, установа) та і посадова особа.

У позовній заяві відповідачем (1) визначено ОСОБА_2 без конкретизації його як службової чи посадової особи.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позивачем скеровано позовні вимоги до в.о. керівника апарату 7АА суду Ярослава Ромуальдовича Юргілевича та Сьомого апеляційного адміністративного суду в особі керівника апарату.

При цьому, відповідачем у позовній заяві визначено ОСОБА_2 (1), Сьомий апеляційний адміністративний суд в особі керівника апарату (2), Державу Україна через Сьомий апеляційний адміністративний суд (3).

Таким чином, позивачу слід уточнити суб`єктний склад відповідачів та/або привести позовні вимоги у відповідність до заявленого складу відповідачів.

Окрім того, відповідно до пункту 3 частини 5 статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

В даному випадку, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 грн.

Разом із тим, обґрунтованого розрахунку суми відшкодування шкоди, яку просить стягнути позивач, у позовній заяві не наведено.

Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода - це будь-яке знецінення блага, що охороняється правом, тому її поділяють на майнову і немайнову. Збитки - це грошова оцінка шкоди, що має місце у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода - втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В порушення пункту 5 частини 5 статті 160 КАС України позивачем у позовній заяві не зазначено викладу обставин за яких він визначив розмір шкоди 100000 грн. та якими доказами це підтверджується, та відсутній виклад обставин ким і якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві.

Більше того, у позовній заяві не зазначено викладу обставин та причинного зв`язку між неправомірними діями посадових осіб Вінницького міського суду Вінницької області та заявленими вимогами у даному позові.

Крім того, частинами 3, 5 статті 161 КАС України регламентовано, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання, заява про звільнення від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно положень частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 року становить 2270,00 грн.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача - в.о. керівника апарату 7АА суду Ярослава Ромуальдовича Юргілевича, при розгляді його скарги від 07.04.2021;

- зобов`язати Сьомий апеляційний адміністративний суд в особі керівника апарату, розглянути у встановленому законом порядку, з дотриманням ст.18-19 ЗУ №393/96-вр, скаргу від 07.04.2021.

Отже, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру одна з яких є похідною, відтак сума судового збору за звернення до суду з даним позовом становить 908 грн.

Проте, позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про звільнення від сплати судових витрат.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання позивач вказав, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки він перебуває у складних життєвих обставинах викликаних незадовільним станом здоров`я, відсутністю стабільного доходу, як наслідок незадовільними умовами проживання.

Визначаючись щодо клопотання про звільнення від сплати судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною другою статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, звільнити від сплати судового збору за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За приписами зазначених норм відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору.

На підтвердження своїх доводів щодо наявності підстав звільнення його від сплати судового збору позивачем надано:

- відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року;

- довідку Вінницького міського центру зайнятості №02-18/987 від 31.03.2021 року про те, що з 20.10.2015 року ОСОБА_1 облікований у центрі зайнятості, як такий що шукає роботу;

- акт обстеження житлових умов від 25 січня 2021 року з якого вбачається, що житлові умови ОСОБА_1 не задовільні та потребують поліпшення;

- медичну довідку №378 від 28 січня 2021 року.

Суд вважає, що додані позивачем документи не можуть бути безумовними самостійними доказами підтвердження незадовільного майнового стану позивача, оскільки не свідчать про відсутність у нього інших джерел доходів.

Слід звернути увагу, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні статей 73, 74 КАС України, доказами.

Положення Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні та допустимі докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Для застосування судом положень частини 1 статті 133 КАС України та Закону України "Про судовий збір" повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

В даному випадку, для повного та об`єктивного підтвердження наявності підстав звільнення від сплати судового збору, позивачем надано докази, які не свідчать про неможливість або утруднення оплати судового збору з інших джерел доходів.

Разом з тим, позивач є працездатною особою в працездатному віці (не досяг пенсійного віку, не є особою з інвалідністю) та не має на утриманні непрацездатних осіб, які потребують сторонньої допомоги, а відтак має можливість працювати, отримувати грошову винагороду за свою працю та піклуватися про себе.

Для повного та об`єктивного розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачу слід надати докази відсутності можливості оплати судового збору з інших джерел доходів чи отриманої винагороди.

При усуненні вказаного недоліку позовної заяви позивачу слід врахувати правовий висновок Верховного Суду в ухвалі № 824/1571/19-а від 18 березня 2021 року, який полягає у тому, що підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати, серед іншого, може бути довідка про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, документ про наявність/відсутність грошових переказів засобами поштового зв`язку, інші документи, які вказують на відсутність отримання грошової винагороди, бонусів при виконанні цивільно-правових договорів з надання послуг, в тому числі та не виключно у межах партнерства та дистриб`юторства тощо.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам статтей 160, 161 КАС України, позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі яка її подала, строк для усунення недоліків, шляхом:

- уточнення суб`єктного складу відповідачів та/або привести позовні вимоги у відповідність до заявленого складу відповідачів;

- обґрунтування позивачем заявленого розміру відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн. та зазначити докази, на підтвердження заявленого розміру відшкодування моральної шкоди, а також докази на підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру;

- додання до позовної заяви документів, які свідчать про відсутність інших джерел доходів для сплати судового збору.

За правилами визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 122, 123, 160, 161, 171, 172 КАС України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (1), Сьомого апеляційного адміністративного суду в особі керівника апарату (2), Держави Україна через Сьомий апеляційний адміністративний суд (3) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Свентух Віталій Михайлович