Справа № 640/18697/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 640/18697/20

адміністративне провадження № К/9901/13722/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (далі - ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги») звернулося до суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), Державної казначейської служби України (далі - ДКС України), в якому просило визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття ним відповідних змін до постанов НКРЕКП від 05 жовтня 2018 року №1176 «Про затвердження Методики розрахунку тарифу на послуги постачальника універсальних послуг» та №1177 «Про затвердження Порядку формування цін на універсальні послуги»; стягнути з Державного бюджету України через ДКС України 3 261 575,00 грн у рахунок відшкодування шкоди (збитків), завданих НКРЕКП.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність НКРЕКП щодо не прийняття відповідних змін до постанов НКРЕКП від 05 жовтня 2018 року №1176 «Про затвердження Методики розрахунку тарифу на послуги постачальника універсальних послуг» та №1177 «Про затвердження Порядку формування цін на універсальні послуги». Стягнуто з Державного бюджету України через ДКС України на користь ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» 3 261 575,00 грн у рахунок відшкодування шкоди (збитків), завданих НКРЕКП.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині cтягнення з Державного бюджету України через ДКС України на користь ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» 3 261 575,00 грн у рахунок відшкодування шкоди (збитків), завданих НКРЕКП та відмовлено в позові в цій частині. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року залишено без змін.

15 квітня 2021 року ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року. Заявник, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та неправильне неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить переглянути і скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Справа за позовом ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» до НКРЕКП, ДКС України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів розглянута за правилами загального провадження, відповідно до приписів частини третьої статті 12 КАС України.

Предметом спору є бездіяльність суб`єкта владних повноважень та відшкодування шкоди, завданої такими діями.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у справі № 910/23967/16 та висновки Верховного Суду, висловлені у справах №№440/5665/18 та 826/11976/15 щодо застосування приписів статті 1173 ЦК України.

Перевіряючи доводи заявника щодо неврахування висновків Верховного Суду та аналізуючи зміст зазначених ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» прикладів судових рішень, судом касаційної інстанції встановлено, що обставини справ, на які послався заявник, як на підставу для перегляду судових рішень, не є подібними до спірних правовідносин.

Верховним Судом установлено, що у справах №№ 420/5665/18 та 826/11976/15 вирішувалися спори щодо дій та бездіяльності митних органів, а вимоги про відшкодування збитків були похідними від основних вимог. Так, у справі №420/5665/18 предметом спору була бездіяльність Одеської митниці ДФС, що виразилась у незавершенні митного оформлення товару за митною декларацією UA500060/2018/018771 та безпідставному затриманні транспортного засобу, у зв`язку з чим позивач просив стягнути 54800,00 грн у відшкодування завданої йому такими діями шкоди. Водночас, у справі №826/11976/15 товариство, оскаржуючи дії митниці з приводу затримання товарів, їхньої незаконної перевірки та складання протоколів про порушення митних правил, також заявило вимогу про стягнення матеріальної шкоди.

У справі № 910/23967/16 Велика Палата Верховного Суду не застосовувала приписи статті 1173 ЦК України та висновки щодо її застосування не формулювала.

Натомість у цій справі предметом спору є бездіяльність НКРЕКП щодо не прийняття відповідних змін до постанов НКРЕКП та стягнення з Державного бюджету України збитків, пов`язаних із покриттям небалансів електричної енергії.

Вирішуючи спір у подібних правовідносинах, суди надають правову оцінку в залежності від обставин, встановлених у кожному конкретному випадку і наведені ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» приклади справ не є подібними до спірних правовідносин. Крім того, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції містить посилання саме на висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у справі №910/23967/16, що спростовує доводи заявника щодо їхнього незастосування.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до наведення цитат з рішень Європейського суду з прав людини, тлумачення поняття «легітимне очікування», переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами, що виключає можливість перегляду судових рішень з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» не викладено передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Враховуючи те, що заявником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко