Справа № 9901/89/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2021 року

Київ

справа №9901/89/21

адміністративне провадження №П/9901/89/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

головуючого судді - Радишевської О.Р.,

суддів - Жука А.В., Мацедонської В.Е., Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

22 березня 2021 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надіслано позовну заяву ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП) з вимогою визнати протиправним і скасувати рішення ВРП від 31 жовтня 2017 року №3505/0/15-17 «Про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2021 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів у складі: судді-доповідача - Радишевської О.Р., суддів - Жука А.В. , Мацедонської В.Е., Кашпур О.В., Уханенка С.А.

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із недодержанням вимог, установлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Залишаючи без руху цю позовну заяву, Суд установив, що позивачка звернулася до Суду із цим позовом з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду. Підстав для визнання поважними, викладених у заяві про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом, причин пропуску строку Суд не вбачав.

Також Суд зазначив, що позивачкою до позовної заяви долучено копії документів, які не засвідчені в установленому порядку. Судовий збір позивачкою сплачений не в повному обсязі. Власне письмове підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав відсутнє.

Суд також звернув увагу, що у позовній заяві позивачкою зазначено Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Самарський районний суд міста Дніпропетровська як третіх осіб. Однак позивачка в позовній заяві не навела жодного обґрунтування, яким чином судове рішення в цій справі може вплинути на права, інтереси чи обов`язки вказаних осіб.

Судом установлено десятиденний строк, з дня вручення копії ухвали Верховного Суду від 25 березня 2021 року, для усунення виявлених недоліків позовної заяви, а також вказано спосіб їхнього усунення.

На виконання вимог вказаної ухвали позивачка надіслала до Суду уточнену позовну заяву, завірені додатки до неї, квитанцію про сплату судового збору та заяву про поновлення строку звернення до суду.

Заява про поновлення строку звернення до суду з цим позовом обґрунтована таким.

Рішенням ВРП від 31 жовтня 2017 року №3505/0/15-17 відмовлено у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді безстроково.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 вперше звернулася до суду з адміністративним позовом до ВРП про визнання незаконним і скасування цього рішення та про зобов`язання ВРП розглянути повторно рекомендацію Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 25 березня 2015 року №340/бо-15 і матеріали до неї щодо обрання ОСОБА_1 на посаду судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська безстроково з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Рішенням Верхового Суду від 29 січня 2018 року у справі №800/521/17, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 10 травня 2018 року, відмовлено у задоволенні вказаного позову.

Наказом Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року ОСОБА_1 відраховано зі штату суду. Після звільнення у неї стався нервовий зрив, у зв`язку з цим відбулося припинення вагітності, вона втратила дитину та змушена була лікуватися.

Позивачка вказує, що 20.02.2021 вона дізналась про наявність нових підстав для скасування рішення ВРП від 31 жовтня 2017 року №3505/0/15-17 «Про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська», а тому в місячний строк вона повторно звернулася до суду з позовом про скасування цього рішення, проте з іншим обґрунтуванням.

Так, 20.02.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень позивачці стало відомо про правові висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду в подібних правовідносинах, застосування судом яких, на думку позивачки, призведе до задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення.

Позивачка уважає, що зазначені обставини підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку вказаним у заяві аргументам, Суд звертає увагу на те, що частина друга статті 44 КАС України зобов`язує часників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, наведені правові норми КАС України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 27 травня 2020 року у справі №9901/546/19 висловлено правову позицію про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду може бути поновлений лише за наявності поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами.

У випадку ж, що розглядається, ОСОБА_1 не навела жодних аргументів (з наданням на їх підтвердження доказів), які б свідчили про наявність обставин об`єктивного і непереборного характеру, які перешкоджали їй своєчасно та у межах строку, встановленого процесуальним законом, реалізувати право на звернення до суду з цим позовом.

Так, посилання ОСОБА_1 на факт довготривалого лікування у зв`язку з втратою дитини Суд не може прийняти до уваги, оскільки доказів цього позивачка не надала.

Як уже зазначалось в ухвалі про залишення цієї позовної заяви без руху, така обставина як опублікування судового рішення, наслідком якого є зміна юридичного обґрунтування підстав для позову, не змінює початку перебігу строку та не є поважною причиною його пропуску.

Суд вказує на те, що чинне процесуальне законодавство початок перебігу строку звернення до суду визначає альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом є неповажними і не підтверджуються доказами.

Згідно з частинами першою, другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зважаючи на невиконання позивачкою вимог ухвали Верховного Суду від 25 березня 2021 року щодо наведення інших (поважних та підтверджених документально) підстав для поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом, позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 266, 295 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до Верховного Суду із позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення повернути позивачці.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, установленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Судове рішення Верховного Суду в такій категорії справ набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О.Р. Радишевська

Судді: А.В. Жук

В.Е. Мацедонська

О.В. Кашпур

С.А. Уханенко