Справа № 500/2662/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 квітня 2021 року ЛьвівСправа № 500/2662/20 пров. № А/857/1442/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді Большакової О.О.,
суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.
з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові питання про ухвалення додаткового судового рішення за наслідками вирішення апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.05.2016 по 13.09.2018. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.05.2016 по 13.09.2018 в сумі 97128,47 грн., із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 18.05.2016 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 13.09.2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Із таким судовим рішенням не погодилася військова частина НОМЕР_1 та подала апеляційну скаргу. Вважає його незаконним та необґрунтованим, постановленим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що розрахунок невиплаченої індексації позивача визначений ним самостійно, невмотивований та не повинен братися судом до уваги, оскільки такий розрахунок здійснюється згідно ст.9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за місцем отримання грошових доходів населення за рахунок відповідних коштів, тобто такий розрахунок належить до дискреційних повноважень військової частини НОМЕР_1 . Стверджує, що з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян, якими є також військовослужбовці, з 01 січня 2016 року грошове забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України відповідно до протокольного рішення Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №3 було значно збільшено за рахунок збільшення їх розміру додаткового преміювання (щомісячна додаткова грошова винагорода), з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Крім того, враховуючи вимоги ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (індексації підлягає грошове забезпечення, яке не має разового характеру) та висновки Верховного Суду України від 20.10.2015 №21-2943а15, а саме, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку позивач отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення. Таким чином, права позивача не було порушено, а навпаки військовою частиною НОМЕР_1 виконано заходи щодо дотримання та підвищення соціальних стандартів і гарантій позивача. Вказує на те, що відповідно п. 6 листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 21.11.2018 №248/7939 у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (із змінами), право військовослужбовців на індексацію грошового забезпечення настає в грудні 2018 року. Крім того, у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України протягом 18.05.2016-13.09.2018 у Міністерства оборони України не було.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України задоволено частково. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Представник позивача був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки на електронну адресу, зазначену ним у заяві про роз`яснення постанови, судова повістка одержана представником позивача 08.04.2021 о 13:23 год, що підтверджено звітом про доставку електронного листа.

За ініціативою суду на розгляд винесено питання про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі.

Статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено ухвалення додаткового судового рішення.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1 ст.252 КАС України).

Отже, положеннями КАС України, передбачені випадки коли суд може ухвалити додаткове судове рішення та вони є вичерпними.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Так, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції в судовому засіданні переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції надав правову оцінку правильності застосування норм матеріального і процесуального, повноті з`ясування обставин, що мають значення для справи, відповідності висновків суду обставинам справи, зокрема, і в частині позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 18.05.2016 по 13.09.2018 в сумі 97128,47 грн., із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 18.05.2016 по 28.02.2018, у період з 01.03.2018 по 13.09.2018.

Разом з тим, судом не ухвалено рішення щодо позовної вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 13.09.2018 саме з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з приводу якої судом досліджувалися докази.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити додаткове судове рішення стосовно спірного питання.

Постановою Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року в редакції від 24 лютого 2018 року, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, було змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок. Відповідно до п. 4 цієї Постанови №704, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.

Так, п. 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 %, що спростовує доводи представника про індекс споживчих цін у розмірі 241,7%.

Отже, відповідно до п. 5 вказаного Порядку, проведення індексації грошових доходів населення, індекс споживчих цін у березні 2018 року рівний 1 та індексація грошового забезпечення не нараховується.

Разом з тим, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, а тому передбачених законом підстав для індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 березня 2018 року по грудень 2018 року немає.

Таким, чином відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 13.09.2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Керуючись ст. ст. 252, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 13.09.2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар

Повне судове рішення складено 26.04.2021.