Справа № 480/2135/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року Справа №480/2135/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2135/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо врахування ОСОБА_1 стажу 30 років 09 місяців 22 дні для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці 70%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання судді, виходячи з розрахунку 74% суддівської винагороди судді з 01.02.2021 та виплатити різницю між виплаченим щомісячним довічним утриманням судді в розмірі 70% суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 74% суддівської винагороди судді.

В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 09 квітня 1990 року по 20 квітня 2000 року працювала народним суддею Глухівського міського народного суду. На підставі рішення Сумської обласної Ради народних депутатів від 06 квітня 1990 року, Постановою Верховної Ради України від 20 квітня 2000 року №1653-ІІІ, обрана суддею міського суду Сумської області безстроково. Указом Президента України від 23 березня 2004 року №358/2004 переведена на роботу на посаду судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області. Рішенням Вищої Ради правосуддя від 26 січня 2021 року №114/0/15-21 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області у відставку. 01.02.2021 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення щомісячного довічного утримання грошового утримання судді у відставці. Рішеннями ГУ ПФУ в Сумській області від 05.02.2021 та від 12.02.2021 позивачу було призначено довічне грошове утримання судді у відставці, але до суддівського стажу не був зарахований період роботи позивача з 10.07.1986 по 08.04.1990 на посаді Державного нотаріуса Глухівської районної держнотконтори, який складає 2 роки. У зв`язку з чим, на думку позивача, всупереч нормам Закону, відповідач невірно обрахував стаж судді, вказавши, що він складає 30 років 9 місяців 22 дні 70 %. Разом з тим, позивач вказує, що відповідно до розрахунку Глухівського міськрайонного суду від 29.01.2021 стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 32 роки 9 місяців 21 день, тобто до стажу зараховано роботу на посаді Державного нотаріуса Глухівської районної держнотконтори з 10.07.1986 по 08.04.1990. Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечує у повному обсязі та зазначає, що позивачу з 07.02.2011 була призначена пенсія за віком за нормами Закону № 1058-ІV. Заяву про переведення на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач надала 01.02.2021. Враховуючи норми статті 45 Закону № 1058-ІV, позивача було переведено з пенсії за віком за Законом № 1058-ІV на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2021. Зазначає, що за даними трудової книжки на посаді судді позивач працювала у період з 09.04.1990 по 29.01.2021, що становить 30 років 09 місяців 22 дні, і дає право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70% суддівської винагороди судді. Отже, щомісячне довічне грошове утримання, обчислене з урахуванням вищезазначених норм законодавства у розмірі 70% від суддівської винагороди та склало 44142,00 грн.

Звертає увагу суду на те, що відповідно до ч. 5 ст. 142 Закону № 1402, пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно ч. 4 ст. 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Відповідно до п. 1 розділу 2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.03.2017 № 5-1), заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання. Відповідно до п. 2 розділу 3 цього Порядку до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди. Згідно ч. 3 ст. 142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Відповідно до ст. 137 Закону № 1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Враховуючи зазначене, відповідач вказує, що підстав для зарахування до стажу роботи судді у відставці періоду з 10.07.2986 по 08.04.1990 на посаді Державного нотаріуса Глухівської районної держнотконтори немає, оскільки це не передбачено чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 09 квітня 1990 року по 20 квітня 2000 року працювала народним суддею Глухівського міського народного суду.

На підставі рішення Сумської обласної Ради народних депутатів від 06 квітня 1990 року, Постановою Верховної Ради України від 20 квітня 2000 року №1653-ІІІ, обрана суддею міського суду Сумської області безстроково.

Указом Президента України від 23 березня 2004 року №358/2004 переведена на роботу на посаду судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області.

Рішенням Вищої Ради правосуддя від 26 січня 2021 року №114/0/15-21 позивача було звільнено з посади судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області у відставку (а.с. 4).

01.02.2021 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення щомісячного довічного утримання грошового утримання судді у відставці.

Листом від 05.03.2021 ГУ ПФУ в Сумській області повідомило позивача про те, що з 07.02.2011 ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком за нормами Закону № 1058-IV. Заяву про переведення на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач надала 01.02.2021. Враховуючи норми статті 45 Закону № 1058-IV, позивача було переведено з пенсії за віком за Законом № 1058-IV на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2021. За даними трудової книжки на посаді судді позивач працювала у період з 09.04.1990 по 29.01.2021, що становить 30 років 09 місяців 22 дні, і дає право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70% суддівської винагороди судді. Отже, щомісячне довічне грошове утримання, обчислене з урахуваннях вищезазначених норм законодавства у розмірі 70% від суддівської винагороди та склало 44142,00 грн. (63060,00 грн. х 70%).

Також зазначено, що рішення про переведення на отримання щомісячного довічного грошового утриманні було прийнято 05.02.2021, на його заміну прийнято рішення від 12.02.2021 та передано для включення суми щомісячного довічного грошового утримання в документи для її виплати. Оскільки заяву про переведення на отримання щомісячного довічного грошового утримання позивач надала після нарахування пенсій на лютий 2021 року, то доплата щомісячного довічного грошового утримання за лютий 2021 року нарахована для її виплати у березні поточного року. Таким чином, у березні поточного року позивачу нараховано до виплати щомісячне довічне грошове утримання за березень у сумі 44142,00 грн., його доплату за лютий 2021 року у сумі 35539,77 грн. та доплату пенсії за січень 2021 року у сумі 5,38 грн., нараховану з 30.01.2021 до 31.01.2021 у зв`язку зі звільненням (а.с. 9).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

На підставі абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (доповнено згідно із Законом № 1798-VIII) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-XII, чинного на день призначення позивача на посаду судді, було визначено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до частини першої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена ВРП, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

У зв`язку з прийняттям Закону України від 12.07.2018 № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону 2447-VIII, який набрав чинності 05.08.2018, статтю 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

На час призначення на посаду судді позивача, частиною першою статті 7 Закону № 2862-ХІІ було передбачено, що право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Частиною шостою статті 69 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що для цілей цього Закону вважається:

- вищою юридичною освітою - вища юридична освіта ступеня магістра (або прирівняна до неї вища освіта за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста), здобута в Україні, а також вища юридична освіта відповідного ступеня, здобута ї в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку;

- стажем професійної діяльності у сфері права - стаж професійної діяльності особи за спеціальністю після здобуття нею вищої юридичної освіти.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 працювала на посаді Державного нотаріуса Глухівської районної держнотконтори з 10.07.1986 по 08.04.1990, що також підтверджується копією трудової книжки позивача, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 6).

Якщо виходити із законодавчих положень частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII у поєднанні з положеннями абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, вдаючись до системного, об`єктивного та цільового їхнього трактування, то можна дійти висновку про те, що відповідно до законодавства, яке діяло на день зайняття громадянином України посади судді вперше, час роботи в галузі права, який є однією з необхідних умов для того, щоб бути рекомендованим на посаду судді, незалежно від тривалості цього стажу та виду діяльності, не зараховувався до стажу роботи на посаді судді. Строк роботи в галузі права та належність певної роботи (діяльності) до роботи в галузі права мали значення лише для реалізації права на зайняття судової посади.

Відповідно до закону, який регулював питання стажу роботи судді на час зайняття суддівської посади вперше, до суддівського стажу мали зараховуватися передбачені в такому законі певні види роботи (професійної діяльності) у разі дотримання встановленої законом умови, за яких робота не на посаді судді прирівнюється до суддівської діяльності.

Інакше кажучи, якщо особа, яка працювала на посаді судді, мала необхідний стаж роботи в галузі права - чи то на посаді прокурора і слідчого, чи адвоката, чи займалася науковою діяльністю у відповідній науковій установі тощо, то такий стаж визнався необхідним для вирішення питання про призначення її на судову посаду, але воднораз не відносився до стажу роботи на посаді судді. Відповідно до закону був запроваджений підхід, за якого до стажу роботи на посаді судді зараховувався певний вид роботи (приміром робота на посадах прокурорів і слідчих), але якщо були дотримані передбачені законом умови, за яких строк роботи на не суддівській посаді має зараховуватися до роботи на посаді судді. Йдеться, зокрема, про дотримання передбаченої законом умови наявності в особи стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Натомість виражене й закріплене в частині другій статті 137 Закону № 1402-VIII положення (припис) про те, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стражів роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді. Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття «стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді» треба розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та має часові (кількісні) межі (строк роботи).

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За практикою Європейського суду з прав людини дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях (див. рішення у справі «Вілліс проти Сполученого Королівства», заява № 36042/97). Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю (див. рішення від 21.02.1997 у справі «Ван Раалте проти Нідерландів», пункти 48,49 рішення від 07.11.2013 у справі «Пічкур проти України», заява № 10441/06).

Аналогічний підхід у своїх рішеннях застосовує й Конституційний Суд України, вказуючи на те, що мета встановлення певних відмінностей (вимог) у правовому статусі повинна бути істотною, а самі відмінності (вимоги), що переслідують таку мету, мають відповідати конституційним положенням, бути об`єктивно виправданими, обґрунтованими та справедливими. У противному разі встановлення обмежень означало б дискримінацію (абзац 7 пункту 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 07.07.2004 № 14-рп/2004).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України від 06.09.2012 № 5207-VI «Про засади запобігання і протидії дискримінації в Україні» прямою дискримінацією є ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Таке поводження за змістом пункту 2 частини першої статті 1 цього ж Закону може полягати, в тому числі, в обмеженні у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами у будь-якій формі.

Системний аналіз статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави вважати, що у зв`язку з набранням чинності Законом № 2447-VIII, яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №9901/302/19. Зокрема, у цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. Водночас при обчисленні стажу, який дає право на відставку окремо слід застосовувати положення частин першої та другої статті 137 Закону № 1402-VIII як стаж, який зараховується додатково. У випадку зайняття посади судді без проведення конкурсних процедур стаж роботи (професійної діяльності), передбачений частиною другою статті 137 цього Закону, визначається на момент призначення на посаду судді вперше, а у випадку призначення на посаду судді за результатами конкурсу - зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом для участі у конкурсі та надає право для призначення на цю посаду за його результатами.

Частина друга статті 137 Закону № 1402-VIII прийнята на покращення соціального захисту суддів як висококваліфікованих фахівців та підвищення їх соціального захисту і передбачає додаткову можливість зарахування до стажу роботи на посаді судді стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а не альтернативну можливість вибору стажу, адже в абзаці четвертому пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). (Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2020 по справі № 9901/537/19).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У спірних правовідносинах на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати 2 роки стажу роботи ОСОБА_1 консультантом Державного нотаріуса Глухівської районної держнотконтори у період з 10.07.1986 по 08.04.1990 як стаж роботи, що давав право для призначення на посаду судді вперше, відповідно до ч.2 ст.137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

У зв`язку з врахуванням 2 років стажу, що давав право для призначення на посаду судді до стажу роботи на посаді судді, то відповідно до матеріалів страви, у тому числі і розрахунку стажу судді, складеного Глухівським міськрайоним судом Сумської області від 29.01.2021 №06-27/1/2021, стаж роботи позивача на посаді судді станом на 29.01.2021 складав 32 роки 9 місяців 21 день.

Враховуючи вказаний стаж роботи на посаді судді, а також вимоги ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання позивача повинно складати 74 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати позивачем судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 89575 від 16.03.2021 (а.с.3).

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 2 роки стажу роботи консультантом Державного нотаріуса Глухівської районної держнотконтори у період з 10.07.1986 по 08.04.1990 як стажу роботи, що давав право для призначення на посаду судді вперше, відповідно до ч.2 ст.137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, Сумська область, 40009, ) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 2 роки стажу роботи консультантом Державного нотаріуса Глухівської районної держнотконтори у період з 10.07.1986 по 08.04.1990 як стаж роботи, що давав право для призначення на посаду судді вперше, відповідно до ч.2 ст.137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області вул. Пушкіна, 1, м. Суми, Сумська область, 40009, ) здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячного довічного утримання судді, виходячи з розрахунку 74% суддівської винагороди судді з 01.02.2021 та виплатити різницю між виплаченим щомісячним довічним утриманням судді в розмірі 70% суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 74% суддівської винагороди судді.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фону України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, Сумська область, 40009, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько