Справа № 120/4141/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

м. Вінниця

21 квітня 2021 р. Справа № 120/4141/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Марисік В.Ю.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Сіроштана Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про встановлення судового контролю у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 06.10.2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Вирішено визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Вінницькій області щодо підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру його пенсії; та зобов`язати Головне управління ДФС у Вінницькій області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

21.01.2021 року на виконання вищезазначеного рішення Вінницьким окружним адміністративним судом видано два виконавчі листи.

07.04.2021 року позивачем подано до суду заяву про встановлення судового контролю в порядку, визначеному КАС України.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначає, що на виконання рішення суду у справі №120/4141/20-а від 06.10.2020 року відповідачем підготовлена довідка, яка не відповідає рішенню суду та чинному законодавству, а саме в ній не зазначені надбавка за високі досягнення, або виконання особливо важливої роботи - 50% та премія - 72,08 %.

Ухвалою суду від 08.04.2021 року дану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 15.04.2021 року. Окрім того, встановлено Головному управлінню ДФС у Вінницькій області строк до 13.04.2021 року для подання письмових заперечень.

14.04.2021 року до суду надійшло клопотання відповідача про продовження терміну на подання пояснень.

У судовому засіданні, 15.04.2021 року, вирішено клопотання представника Головного управління ДФС у Вінницькій області про продовження строку для подання письмових заперечень на заяву про встановлення судового контролю задовольнити. Окрім того, продовжено строк для подання письмових заперечень на заяву про встановлення судового контролю до 20.04.2021 року. Наступне судове засідання у справі призначено на 21.04.2021 року.

У судовому засіданні, 21.04.2021 року, представник позивача просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, оскільки відповідач довгий час ухилявся від виконання рішення та видав довідку, яка на переконання позивача, не містить всіх необхідних видів грошового забезпечення ОСОБА_1 .

У свою чергу, представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Окрім того, 21.04.2021 року до суду надійшло клопотання третьої особи про розгляд заяви без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

21.04.2021 року відповідачем подано заперечення щодо заяви про встановлення судового контролю, у яких зазначається, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 року по справі №120/4141/20-а підготовлена довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 05.03.2010 року та супровідним листом від 30.12.2020 року направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як вказує Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

У свою чергу, питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано ст. 382 КАС України.

Відповідно до частини 1 вищезазначеної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Отже, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просить позивач, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 КАС України).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі № 823/1265/16, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, дослідивши клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та додані до нього матеріали судом встановлено, що відповідачем на виконання рішення суду підготовлено та направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 30.12.2020 року №256/14/02-9708, яка долучена самим позивачем до заяви про встановлення судового контролю.

Водночас, ОСОБА_1 вказує на те, що, видана Головним управлінням ДФС у Вінницькій області довідка, складена з порушенням вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704, оскільки відповідачем не зазначено у довідці надбавка за високі досягнення, або виконання особливо важливої роботи - 50% та премія - 72,08 %.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що відповідачем фактично виконано рішення суду, адже оновлена довідка складена та направлена відповідному органу. У свою чергу, доводи позивача зводяться до того, що дії відповідача щодо складення довідки, вчинені на виконання рішення суду є протиправними.

Відтак, суд роз`яснює, що положеннями ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Отже, саме ст. 383 КАС України регулює відносини щодо вчинення неправомірних дій на виконання рішення суду.

У свою чергу, положення ст. 382 КАС України підлягають застосуванню у разі не виконання рішення. Так, суд зазначає, що, оскільки, відповідачем видано довідку, то відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин норми ст. 382 КАС України.

Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 120/4141/20-а.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про встановлення судового контролю відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала в повному обсязі виготовлена: 23.04.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна