Справа № 189/1134/20(2-а/189/108/20)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 189/1134/20(2-а/189/108/20)
Суддя І інстанції Чорна О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №332842 від 17.09.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- скасувати постанов в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №332842 від 17.09.2020 року винесену інспектором тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Кущій Володимиром Володимировичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.;

- справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 17.09.2020 року закрити;

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю винесеної відносно позивача постановою, з огляду на відсутність вини у скоєнні адміністративного правопорушення. Вказує на недопустимість доказів відповідача по справі, а також на вчинення патрульним поліцейським тиску з метою отримання неправомірної вигоди.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 17 вересня 2020 року інспектором тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Кущій Володимиром Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №332842, згідно з якою позивач 17 вересня 2019 року о 14:00 год. на автодорозі Київ-Харків-Довжанський на 305 км. керував ТЗ з напівпричіпом BECTT 9753110 н.з. НОМЕР_1 шини якою мають місцеві пошкодження (порізи, розриви) що оголюють корд, та на пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, реєстраційні документи на ТЗ, поліс обов`язкового страхування цівільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.2.4 а); 31.4.5 б) ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Правомірність та обґрунтованість зазначеної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично- дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 1 статі 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 31.4.5. б) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності, таких технічних несправностей і невідповідностей таким вимогам, а саме шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

В свою чергу, частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки вищевказані документи, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.1 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки необхідні документи.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

При цьому, відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З викладеного вбачається, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення факту несправності ТЗ з напівпричіпом BECTT 9753110 н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивача, а саме те, що шини напівпричіпу мають місцеві пошкодження (порізи, розриви) що оголюють корд, а також підтвердження факту ненадання позивачем документів, які визначені п.2.1 ПДР України.

В свою чергу, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення надано відеофіксацію вчинення позивачем правопорушення здійснену на бодікамеру, що розміщується на форменому одязі працівника поліції, з якої вбачається, що на середній осі причепу BECTT 9753110 н.з. НОМЕР_1 , шини мають місцеві пошкодження, порізи, розриви, що оголюють корд (а.с.32).

При цьому, з означеного відеозапису вбачається відмова позивача у наданні на вимогу патрульного поліцейського документів, які визначені п.2.1 ПДР України.

Вказаний доказ є належним та допустимим.

Окрім того, з цього ж відеозапису вбачається, що позивачем здійснювалась перевозка вантажу.

З цього приводу, колегія суддів зазначає, що здійснення перевезення ТЗ, в якому на причепі шини мають місцеві пошкодження, порізи, розриви, що оголюють корд створює небезпеку, оскільки у випадку вибуху такої шини існує реальна небезпека заподіяння шкоди як ТЗ, яким керує позивач та і іншим учасникам дорожнього руху.

Водночас, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими твердження скаржника на вчинення патрульним поліцейським тиску з метою отримання неправомірної вигоди, з огляду на те, що на підтвердження таких тверджень не надано жодного доказу.

У зв`язку з чим, такі твердження фактично зводяться до намагання уникнення від адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник