Справа № 160/3240/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2021 року Справа № 160/3240/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
04.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
- визнати рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 від 19.02.2021 року протиправним та скасувати його;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням: до загального трудового стажу періоди роботи:
СПТУ №40 м. Донецьк: 01.09.1985 р. по 15.07.1988 р. учень;
Донецький машинобудівний завод ім. Ленінського комсомолу України 28.07.1988 по 02.12.1988 р. слюсар-інструментальщик інструментального цеху 3 розряду;
служба в армії: 11.12.1988 по 30.11.1990 р.;
Акціонерне товариство «НОРД»: 28.02.1994 по 28.07.1994 р. підсобний робітник;
ППКФ «Дельта-2»: 19.02.1998 по 25.06.1998 р. різноробочий;
ПП «Донліс»: 16.05.2003 по 17.07.2009 р. пильщик;
ТОВ «Юзліспром»: 20.07.2009 по 18.10.2010 р. станочник деревообробних станків; та
до пільгового стажу:
ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»: 25.10.2010 по 31.10.2010 р. гірник по ремонту гірничих виробок з повним підземним робочим днем тимчасово на 2 місяці; 01.11.2010 по 15.12.2010 р. навчання на курсах гірничих робітників; 16.12.2010 по 31.10.2012 р. гірничий робітник по ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним підземним робочим днем; 01.11.2012 по 04.09.2013 р. гірник по ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним підземним робочим днем; 05.09.2013 по 25.12.2014 р. гірник очисного забою 4 розряду з повним підземним робочим днем; 26.12.2014 по 08.06.2017 р. гірник очисного забою 5 розряду з повним підземним робочим днем;
ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Дніпровське»: 06.07.2017 по 15.11.2017 р. підземний гірник з ремонту гірничих виробок 4 розряду дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті; 16.11.2017 по 16.08.2018 р. гірник очисного забою 4 розряду дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/3240/21 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності, зокрема, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Частиною 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.01.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Означене рішення відповідача обґрунтоване наступним.
Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів, наданого відповідачем до відзиву, відповідачем зараховано до страхового стажу наступні періоди:
з 01.09.1985 р. по 13.07.1988 р. навчання у вищих/середніх навчальних закладах 2 роки 10 місяців 13 днів;
з 28.07.1988 р. по 02.12.1988 р. __________ - 0 років 4 місяців 5 днів;
з 11.12.1988 р. по 30.11.1990 р. військова служба 1 рік 11 місяців 20 днів;
з 16.01.1991 р. по 14.02.1994 р. - _______ - 3 років 0 місяців 29 днів;
з 28.02.1994 р. по 28.07.1994 р. ________ - 0 років 5 місяців 1 день;
з 19.02.1998 р. по 25.06.1998 р. ________ - 0 років 4 місяці 7 днів;
з 21.11.2020 р. по 31.12.2020 р. - ________ - 0 років 1 місяць 11 днів, тобто
всього стажу 23 роки 6 місяців 13 днів, в тому числі підземні роботи, професії за постановою №202 3 роки 4 місяці 15 днів.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно з ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також:
а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;
в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;
При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідні положення містить і стаття 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».
Так, згідно із ч.1 ст.13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_2 (а.с.11-13) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період:
з 01.09.1985 по 15.07.1988 навчався в СПТУ №40 м. Донецьк;
з 28.07.1988 по 02.12.1988 слюсар-інструментальщик 3 розряду інструментального цеху в Донецькому машинобудівному заводі ім. Ленінського комсомолу України (записи 2-3);
з 11.12.1988 по 30.11.1990 служба в Радянській армії;
з 05.09.1991 р. по 12.11.1991 курси підготовки водіїв категорії «Д» (записи 6-7);
з 28.02.1994 по 28.07.1994. підсобний робітник2 розряду в цех №12 (автотранспортний) в Акціонерному товаристві «НОРД» (записи 9-10);
з 19.02.1998 по 25.06.1998 різноробочий в ППКФ «Дельта-2»;
з 16.05.2003 по 17.07.2009 пильщик на складі в ПП «Донлис»;
з 20.07.2009 по 18.10.2010 станочник деревообробних станків в ТОВ «Юзліспром»;
з 25.10.2010 по 30.10.2010 - гірник по ремонту гірничих виробок з повним підземним робочим днем тимчасово на 2 місяці в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»;
з 01.11.2010 по 15.12.2010р. - навчання на курсах гірничих робітників по ремонту гірничих виробок при УКК ш/у «Донбас»;
з 16.12.2010 по 31.10.2012 - гірничий робітник по ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним підземним робочим днем в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»;
з 01.11.2012 по 04.09.2013 гірничий робітник по ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним підземним робочим днем в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»;
з 05.09.2013 по 25.12.2014 гірничий робітник очисного забою 4 розряду з повним підземним робочим днем;
з 26.12.2014 по 08.06.2017 гірничий робітник очисного забою 5 розряду з повним підземним робочим днем;
з 06.07.2017 по 15.11.2017 підземний гірник з ремонту гірничих виробок 4 розряду дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Дніпровське»;
з 16.11.2017 по 16.08.2017 гірник очисного забою 4 розряду дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті підземним ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Дніпровське».
Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виник спір щодо загального страхового стажу та пільгового стажу позивача.
Позивач у позові просить зарахувати до загального страхового стажу періоди навчання з 01.09.1985 р. по 15.07.1988 р., служби в армії, та роботи з 28.07.1988 по 02.12.1988 р., з 11.12.1988 по 30.11.1990 р.; з 15.01.1991 р. по 04.09.1991 р., з 05.09.1991 по 12.11.1991 р., з 13.11.1991 по 14.02.1994 р., з 28.02.1994 по 28.07.1994 р., з 08.08.1994 по 04.01.1995 р., з 19.02.1998 по 25.06.1998 р., з 16.05.2003 по 17.07.2009 р., з 20.07.2009 по 18.10.2010 р., а також до пільгового стажу: в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»: 25.10.2010 по 08.06.2017 р. та в ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Дніпровське»: 06.07.2017 по 16.08.2018 р.
Щодо страхового стажу позивача з 01.09.1985 по 18.10.2010 р., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За таких обставин, в цій частині позову матеріали справи не містять доказів порушення прав позивача.
В якості підстави для відмови в зарахуванні до стажу періоду роботи в Донецькому АТП-114424 з 08.08.1994 р. по 04.01.1995 р. відповідачем у відзиві зазначено, що запис 12 трудової книжки серії НОМЕР_2 про звільнення з роботи завірено печаткою, відтиск якої неможливо прочитати.
Суд критично ставиться до зазначеної позиції відповідача, оскільки обов`язок щодо заповнення трудових книжок покладено саме на роботодавця.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58), чинної на момент внесення у трудову книжку позивача запису 12.
Відповідно до пункту 1.1 «Загальні положення» Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктами 2.2, 2.3, 2.4 Інструкції передбачено, що до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Відповідно до п. 2.27. Інструкції №58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться
порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина вільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.
Пунктом 4.1 Інструкції №58 передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
З аналізу наведених норм випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.
Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
В постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині періоду з 08.08.1994 р. по 04.01.1995 р.) містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки (як-то не чіткий відтиск печатки підприємства) не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи позивача до стажу роботи, що враховується у призначенні (обрахунку) пенсії.
Відповідачем зворотнього не доведено.
Щодо пільгового стажу позивача з 25.10.2010 р. по 08.06.2017 р., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Зазначені вище правові норми свідчать, що пільговий стаж особи обчислюється на підставі записів трудової книжки, уточнюючих довідок про пільговий характер роботи та з урахуванням результатів атестації робочих місць за умовами праці.
Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 (а.с.11-13) ОСОБА_1 у період з 25.10.2010 р. по 08.06.2017 року працював в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», а саме:
з 25.10.2010 р. по 30.10.2010 р. - гірником по ремонту гірничих виробок з повним підземним робочим днем тимчасово на 2 місяці в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»;
з 01.11.2010 р. по 15.12.2010р. - навчання на курсах гірничих робітників по ремонту гірничих виробок при УКК ш/у «Донбас»;
з 16.12.2010 р. по 31.10.2012 р. - гірничим робітником по ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним підземним робочим днем в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»; з
з 01.11.2012 р. по 04.09.2013р. гірничим робітником по ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним підземним робочим днем в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»;
з 05.09.2013р. по 25.12.2014 р. гірничим робітником очисного забою 4 розряду з повним підземним робочим днем;
з 26.12.2014р. по 08.06.2017 р. гірничим робітником очисного забою 5 розряду з повним підземним робочим днем.
На підтвердження стажу роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» позивачем були надані свідоцтва №2285 від 15.12.2010, №677 від 04.09.2013 р., довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, №35 від 14.08.2020 р., що видана ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», довідка ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» №36 від 14.08.2020 р., наказ ГОАО «Шахтоуправление «Донбасс» №700 від 16.05.2006 р. «Про атестацію підземних робочих місць за умовами праці», наказ №528 від 20.04.2011 р. «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», довідка ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» №148 від 14.08.2020 р., довідка ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» №188 від 14.08.2020 р., особову картку №3162.
Із змісту довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, №35 від 14.08.2020 р., що видана ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», ОСОБА_1 у період з 25.10.2010 р. по 16.12.2010 р. учень гірничого робітника по ремонту гірничих виробок з повним підземним робочим днем (Список №1, постанова КМУ №36 від 16.01.2003 р.); з 01.11.2010 р. по 15.12.2010 р. - курси; з 16.12.2010 р. по 05.09.2013 р. - гірничим робітником по ремонту гірничих виробок з повним підземним робочим днем в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» (Список №1, постанова №36 від 16.01.2003 р.).
Згідно із випискою ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» від 25.10.2010 р. ОСОБА_1 , таб.2715, з 25.10.2010 р. - учень гірничого робітника по ремонту гірничих виробок (а.с.23).
Згідно із випискою ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» від 16.12.2010 р. ОСОБА_1 , таб.2715, з 16.12.2010 р. - зарахований в штат постійного гірничого робітника по ремонту гірничих виробок 3 розряду (а.с.22).
Згідно із випискою ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» від 31.10.2010 р. ОСОБА_1 , таб.2715, з 01.11.2012 р. гірничий робітник по ремонту гірничих виробок 4 розряду (а.с.22).
Згідно із випискою ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» від 04.09.2013 р. ОСОБА_1 , таб.2715, з 05.09.2013 р. гірничий робітник очисного забою 4 розряду (а.с.21).
Згідно із випискою ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» від 26.12.2014 р. ОСОБА_1 , таб.2715, з 26.12.2014 р. гірничий робітник очисного забою 5 розряду (а.с.21).
Згідно із випискою ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» від 08.06.2017 р. ОСОБА_1 , таб.2715, з 08.06.2017 р. звільнений з посади гірничого робітника очисного забою 5 розряду (а.с.23).
Із змісту довідки ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» №148 від 14.08.2020 р. ОСОБА_1 працював у шахті «Щегловська-Глубокая» в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» (таб. №2715) з повним робочим днем в шахті з 25.10.2010 р. по 08.06.2017 р.
Відповідно до довідки ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» №188 від 14.08.2020 р. ОСОБА_1 працював у шахті «Щегловська-Глубокая» в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» (таб. №2715) з повним робочим днем в шахті з 25.10.2010 р. по 31.05.2014 р.
Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд зазначає, що записи у трудовій книжці позивача, довідки та виписки ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», що містяться в матеріалах справи, підтверджують періоди його роботи повний робочий день в шахті в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» на посадах, передбачених Списком №1 (постанова КМУ №36 від 16.01.2003 р.), що надає право на включення цих періодів до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо доводів відповідача про те, що довідки видані підприємством, яке знаходиться на окупованій території, а тому відомості зазначені у них є недійсними, слід зазначити таке.
На підставі частини першої статті 17 Закону № 1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
Згідно із статтею 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.
Згідно із частинами першою - третьою статті 9 Закону № 1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Разом з цим, суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".
При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Враховуючи викладене, Суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення як громадянину, який працював на роботах зі шкідливими умовами праці.
Згідно інформації з офіційного сайту Міністерства юстиції України публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Донбас» створено та зареєстровано у порядку передбаченому законодавством України. Доказів перереєстрації цього підприємства на окупованій території України відповідачем суду не надано.
Отже, позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для обрахунку пенсії.
Те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позбавлене можливості провести перевірку відповідності записів довідок первинним документам, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідки видані належним органом та містять усі необхідні реквізити та відомості.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 23 січня 2018 року у справі № 583/392/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 234/3038/17, від 11 грудня 2018 у справі №360/1628/17, від 17 липня 2019 у справі №302/757/17-а.
Надані довідки та виписки у їх сукупності кореспондуються з даними, що є в трудовій книжці позивача, та містять уточнюючі відомості, які відсутні в трудовій книжці, а саме: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані довідки, тобто складені у відповідності до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача з 25.10.2010 р. по 08.06.2017 року у ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» вчинена відповідачем у межах повноважень, але не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його роботи з 25.10.2010 р. по 08.06.2017 року у ПАТ «Шахтоуправління «Донбас».
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи зараховувати періоди роботи позивача з 25.10.2010 р. по 08.06.2017 р. у Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас» до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Позовні вимоги в частині зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Дніпровське»: з 06.07.2017 по 15.11.2017 р. підземний гірник з ремонту гірничих виробок 4 розряду дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті; з 16.11.2017 по 16.08.2018 р. гірник очисного забою 4 розряду дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті, не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не містять доказів порушення прав позивача в цій частині.
Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів правомірності свого рішення, що оскаржується.
Щодо іншої частини позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Обрахунок стажу, що враховується у призначенні (перерахунку) пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).
Відповідно до ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу, необхідного для призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.01.2021 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та вирішити питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо клопотання позивача встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком.
Водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для застосування приписів ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення судового контролю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 454 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 з 25.10.2010 р. по 08.06.2017 р. у Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас» до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періодів роботи ОСОБА_1 з 25.10.2010 р. по 08.06.2017 р. у Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 12.01.2021 та вирішити питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 РозділуПерехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складений 27.04.2021 р.

Суддя О.С. Рябчук