Справа № 240/24/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/24/21
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Майстренко Н.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні йому пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до пункту "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 18.11.2020;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що обмеження, застосоване відповідачем до позивача, за яким станом на 11.10.2017 страховий стаж позивача повинен становити 28 років, з яких не менше 12 років 6 місяців на пільговій роботі, є незаконним, оскільки з прийняттям Конституційним Судом України рішення №2-р/2019 від 04.06.2019 по справі №1-13/2018 (1844/16, 3011/16) втратили чинність положення, які були визнані неконституційними, зокрема Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII. А тому відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, неправомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Ухвалою суду від 11.01.2021 було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. Вказує, що згідно поданих позивачем документів загальний страховий стаж позивача становить 37 років 7 місяців 14 днів, з них стаж, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" станом на 11.10.2017 становить 10 років 3 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років. Вважає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 20.11.2020 у призначенні пенсії за вислугу років було правомірно відмовлено, зважаючи на відсутність необхідного спеціального стажу роботи - 12 років 6 місяців. 37 років 7 місяців 14 днів, з них стаж, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" станом на 11.10.2017 становить 10 років 3 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років, тому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 20.11.2020 у призначенні пенсії за вислугу років було правомірно відмовлено, зважаючи на відсутність необхідного спеціального стажу роботи - 12 років 6 місяців. 37 років 7 місяців 14 днів, з них стаж, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "в" ст. 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення станом на 11.10.2017 становить 10 років 3 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років, тому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 20.11.2020 у призначенні пенсії за вислугу років було -відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи - 12 років 6 місяців.
У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що під час прийняття оскаржуваного рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області діяло на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Ухвалою суду від 15.03.2021 призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб.
У судовому засіданні, призначеному на 15.04.2021, учасники процесу надали пояснення щодо своєї правової позиції.
Від представників позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, у зв`язку з чим суд протокольною ухвалою перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 КАС України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 18.11.2020 позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення йому пенсії за вислугу років.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 2 розділу ХV Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно з п. 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII особам, які на день набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсій за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що відповідні умови для призначення пенсії за вислугу років мають визначатись на момент, передбачений законодавцем - на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".
Ці законодавчі положення неконституційними не визнавались.
Перевіряючи дотримання позивачем цих умов, судом враховується таке.
Пунктом "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (первинна редакція) право на пенсію за вислугу років мали:
- робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України:
чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
Відповідно до пункту в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, Постанови КМУ № 583 від 12.10.1992 та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VІІІ, право на пенсію за вислугу років мають:
- робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:
для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 (справа №1- 13/2018(1844/16, 3011/16)) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VІІІ, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911 -VIII.

Слід зазначити, що змінами, внесеними Законом №213 до оспорюваних положень Закону №1788 було:

- підвищено на п`ять років вік виходу на пенсію для жінок, зайнятих на визначених пунктами "а", "б", "в", "г", "д" статті 55 Закону №1788 роботах;

- підвищено на п`ять років загальний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, для категорій працівників, визначених пунктами "а", "б", "в", "г", "д", "є" статті 55 Закону № 1788;

- підвищено спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію, для категорій працівників, визначених пунктом "а" статті 54, пунктами "д", "е", "ж" статті 55 Закону №1788.

Отже, позивача ці зміни не стосувалась.

Законом №213 було підвищено на п`ять років загальний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, для категорій працівників, визначених пунктами "а", "б", "в", "г", "д", "є" статті 55 Закону №1788.

Згідно поданих позивачем документів загальний страховий стаж становить 37 років 7 місяців 14 днів (вимога до змін - не менше 25 років, вимога після змін - 30 років), що є достатнім для призначення пенсії (станом на 11.10.2017 у позивача було більше 25 років загального страхового стажу).

Законом №213 було підвищено спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію, для категорій працівників, визначених пунктом "а" статті 54, пунктами "д", "є", "ж" статті 55 Закону №1788, але позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Для пункту "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вимога до спеціального стажу (не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі) не змінювалась.

Отже, оскільки позивач станом на 11.10.2017, тобто на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не мав необхідного спеціального стажу у розмірі не менше 12 років 6 місяців, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є такою, що відповідає приписам чинного пенсійного законодавства.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи те, що норми Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про судовий збір" не передбачають розподілу (стягнення) судових витрат, які не були здійснені, тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258, 263 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код 13559341) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.04.2021.

Суддя Н.М. Майстренко