Справа № 489/734/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 489/734/20

Категорія:113070100 Головуючий в 1 інстанції: Кокорєв В.В.

Час і місце ухвалення: 10:19 год., м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 05.11.2020 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Харламова Олександра Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Харламова О.В. (далі - Інспектор УПП в Миколаївській області ДПП Харламов О.В.), Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 04 лютого 2020 року серії ДП18 №329021 в повному обсязі та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення визначеного ч.1 ст. 140 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що йому не відомо в чому його звинувачують, так як постанову винесено без його присутності, її текст складно прочитати.

Крім того, постанова не містить посилань на належні та допустимі докази: не визначено, що саме позивач, відповідно до посадової інструкції, є суб`єктом вказаного правопорушення; відсутні докази наявності обов`язку та повноважень у Служби автомобільних доріг у Миколаївській області здійснювати роботи по експлуатаційному утриманню за частиною шляхової мережі визначеної оскаржуваною постановою дороги; відсутні докази наявності або відсутності договору про закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення, зокрема, визначеної постановою, автодороги; відсутні докази в підтвердження статусу шляхової мережі визначеної постановою автодороги.

Позивач зазначив, що 04 березня 2019 року Служба уклала договір №1-Б з ДП "Миколаївський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (далі - ДП), предметом якого є експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області. Вказаним договором автомобільні дороги загального користування державного значення передано в експлуатаційне утримання ДП. До обов`язків ДП віднесено здійснення експлуатаційного утримання визначених договором автомобільних доріг відповідно до наданих Службою завдань та забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів, а також невідкладне інформування Служби про виявлені нові недоліки утримання дорожнього покриття з негайним встановленням необхідних технічних засобів організації дорожнього руху відповідно до діючих нормативів.

Крім того, листами Служби №1743/41/16/02-2020 від 28 січня 2020 року та 285/ЮР-06 від 03 лютого 2020 року надано на адресу УПП м. Миколаєва було направлено інформацію про комплекс дій по забезпеченню організації експлуатаційного утримання з доданими підтверджуючими документами: копією Договору №1-Б від 04 березня 2019 року, копіями листів - завдань на виконання Підрядником робіт з експлуатаційного утримання вказаних доріг, копіями листів до Укравтодору. Проте, відповідач всупереч приписам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП виніс оскаржувану постанову.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що 24 січня 2020 року співробітниками відділу Безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Миколаївській області було здійснено обстеження вулично-шляхової мережі (мостів) автодороги Н-24 "Благовіщенське - Миколаїв" км 214+063 міст в с. Константинівка, км 156+867 с. Дорошівка мостова переправа, км 155+848, км 184+059 міст біля с. Троїцького та мости на автодорозі Т1503 "об`їзна м. Нова Одеса".

За результатами обстеження було складено відповідні акти обстеження ділянок дорожньої мережі. В ході вказаних обстежень було виявлено численні недоліки на дорожньому полотні: вибоїни, ями, відкриті шви на сполученнях прольотних будов, напливи, деформації та викришування асфальтобетонного покриття, нависання гілок над проїзною частиною. Про ці небезпечні ділянки доріг учасники дорожнього руху інформовані не були, не були встановлені тимчасові дорожні знаки чи інші засоби регулювання дорожнього руху. Зазначені вище недоліки в утриманні автодоріг є прямими порушення норм та стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху та безпосередньо створюють загрозу його безпеці. Саме тому за фактом порушення посадовими особами Служби автомобільних доріг Миколаївської області вимог правил, норм та стандартів при утриманні дорожньої мережі, співробітником ВБДР УПП в Миколаївській області розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 140 КУпАП та за його результатами було винесено постанову відносно ОСОБА_1 , який перебуває на посаді виконуючого обов`язки начальника Служби автомобільних доріг Миколаївської області.

Справу розглянуто за правилами встановленими ст. 286 КАС України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора УПП в Миколаївській області ДПП Харламова О.В., ДПП про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 №329021 від 04 лютого 2020 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- в матеріалах справи відсутні належні докази інформування особи про притягнення до адміністративної відповідальності або докази, які б свідчили про ухилення позивача від отримання повідомлення, а це означає, що відповідач не довів, що про час та місце розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином та він мав право виносити постанову за відсутності позивача, порушивши при цьому ч.1 ст. 268 КУпАП;

- акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 24 січня 2020 року складено та підписано лише двома інспекторами відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції Миколаївської області, старшим лейтенантом поліції Черненко В.В. та старшим лейтенантом поліції Харламовим О.В. (без підписів відповідних посадових осіб, відповідальних за утримання та експлуатацію доріг);

- суд першої інстанції в своєму рішенні від 05 листопада 2020 року визначивши, що саме ОСОБА_1 як в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області вчинив дане адміністративне правопорушення, не звернув уваги (ігнорує), що в акті обстеження самі представники патрульної поліції зазначили, що "Забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на: ДП "Миколаївський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", 54029, Україна, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-А, т.в.о. директора ОСОБА_2 ";

- ні відповідач, ні Ленінський районний суд м. Миколаєва, всупереч вимогам КУпАП при розгляді адміністративної справи жодним чином не встановив, чи належить до функціональних (посадових) обов`язків ОСОБА_1 виконання робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області, в який період часу він мав виконати вказані роботи, чи наявний причинно-наслідковий зв`язок між станом ділянки автодороги, який зазначено в постанові ДП18 №329021 від 04 лютого 2020 року та діями/бездіяльністю ОСОБА_1 , чи наявна в його діях вина у виявленому при обстежені неналежному стані автомобільна дорога.

У відзиві відповідача на апеляційну скаргу вказується, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається апелянт в обґрунтування апеляційної скарги, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції:

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №329021 від 04 лютого 2020 року, вбачається що 24 січня 2020 року у Миколаївській області на вулично-шляхової мережі (мостів) автодороги Н-24 "Благовіщенське - Миколаїв" км 140 - км 224 та мости на автодорозі Т1503 "об`їзна м. Нова Одеса" ОСОБА_1 будучи відповідальною посадовою особою - в.о. начальника Служби автомобільних доріг в Миколаївській області не виконав вимоги норм та стандартів утримання ВШМ, згідно ДСТУ 3587-97, що виразилося у наявності вибоїн (ямковості), відкритих швах, чим порушив п.1.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 140 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що складена вона за відсутності гр. ОСОБА_1 за умови запрошення до поліції, копію постанови надіслано рекомендованим листом.

Відповідачем долучено до матеріалів справи копії повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 28 січня 2020 року, 31 січня 2020 року, які направлялись на адресу Служби автомобільних доріг в Миколаївській області на ім`я виконуючого обов`язків начальника ОСОБА_1 та т.в.о. директора ДП "Миколаївський облавтодор".

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відмовив позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Колегія суддів, критично відноситься до посилання суду першої інстанції, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджено матеріалами справи, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція №1395).

Відповідно до п.3 розділу II Інструкція №1395, при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1-3 ст. 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Таким чином, доказом наявності факту правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП виступає акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Згідно ч.2 ст. 74 КАС України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи наведені правові норми колегія суддів приходить до висновку, що обставини порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг…, відповідно до вимог ч.2 ст. 74 КАС України, можуть бути підтверджені тільки актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Форма акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі затверджена додатком №3 до Інструкції №1395.

З додатку №3 до Інструкції №1395 вбачається, що акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі повинен містити підписи осіб, які здійснили обстеження, а також підписи двох свідків.

Проте, наявний в матеріалах справи акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 24 січня 2020 року (а.с.55-59) підписаний тільки інспекторами УПП в Миколаївській області, підписи свідків в акті відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наведений акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складений з порушенням вимог вищенаведених правових норм, тобто з порушеннями порядку, встановленого законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 74 КАС України (Допустимість доказів) - суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 24 січня 2020 року (а.с.55-59) є недопустимим доказом і тому не може бути взятий до уваги колегією суддів, як доказ скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП.

Наведене, помилково не було враховано ні посадовою особою УПП в Миколаївській області ДПП, при складанні постанови про накладенні адміністративного стягнення на позивача, ні судом першої інстанції при вирішені даної справи.

Так, за відсутності допустимого певного засобу доказування, колегія суддів, з урахуванням приписів п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, приходить до висновку про необхідність скасування рішення суб`єкта владних повноважень (інспектора УПП в Миколаївській області) про накладенні адміністративного стягнення на позивача, та закритя справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 і, відповідно, необхідність їх задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції у розмірі 630,60 грн., що підтверджується квитанцією №46461 від 23 листопада 2020 року.

Колегія суддів вирішує питання щодо розподілу судових витрат відповідно ст.ст. 139- 143 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, ч.2 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП18 №329021 від 04 лютого 2020 року, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б/1, ) на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 630,60 грн. (шістсот тридцять гривень 60 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.