Справа № 420/12596/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.09.2020 р., яким відмовлено ОСОБА_1 у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Рішенням Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.09.2020 року відмовлено у знятті з реєстрації малолітньої дитини ОСОБА_2 , протиправно, оскільки нею були подані усі документи, необхідні для зняття з реєстрації місця проживання передбачені ст. 7 Закону України від 11.12.2003 № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а отже у відповідача були відсутні підстави для відмови у проведенні відповідних реєстраційних дій.

Відповідач - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№52836/20 від 11.02.2020р.), наголошуючи, зокрема, що 15.09.2020 до Департаменту за отриманням адміністративної послуги зі зняття з реєстрації місця проживання малолітньої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з пакетом документів звернулась ОСОБА_1 . За результатами дослідження наданих документів адміністратором Департаменту встановлено, що для отримання даної адміністративної послуги суб`єкт звернення не надав доказів на підтвердження повноважень, як представника ОСОБА_2 та письмової згоди другого з батьків на здійснення зняття з реєстрації місця проживання дитини, як того вимагає чинне законодавство. У зв`язку з чим, Департаментом відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні зняття з реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/12596/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року вирішено подальший розгляд справи №420/12596/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 420/12596/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, на тридцять днів.

09.03.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про не спростування доводів позивача наведених у позовній заяві (вхід. № 11756/21 від 09.03.21).

Ухвалою суду від 10 березня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради (код за , адреса: 65039, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 134, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2)

25.03.2021 року (вхід. № 14975/21) від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив про необґрунтованість доводів наведених позивачем у відповіді на відзив.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи письмових доказів, 15.09.2020 ОСОБА_1 звернулась до Департаменту за отриманням адміністративної послуги зі здійснення зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 . До заяви позивачем було додано наступні документи: заяву про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини від 15.09.2020; свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , паспорт громадянина України ОСОБА_1 НОМЕР_2 , 08.06.2017 року виданий органом 5115.

Рішенням Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.09.2020 року за наслідками розгляду означеного звернення, відмовлено ОСОБА_1 у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з неподанням необхідних документів, а саме письмової згоди другого з батьків на здійснення зняття з реєстрації місця проживання дитини, також доказів повноважень представника-заявника.

Так, даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон №1382) громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею 7 Закону №1382 передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації.

Разом із заявою особа подає документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження.

У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно з ч.4 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (ч.4 ст.29 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, затверджено Правила реєстрації місця проживання та Порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Пункт 26 Правил реєстрації місця проживання, серед іншого, містить положення щодо обов`язковості зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника за згодою інших законних представників.

Зокрема, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Згідно з пунктом 27 Правил №207 працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві.

Зокрема, суд зазначає, що закріплений Правилами №207, порядок зняття з реєстрації місця проживання дитини у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами спрямований cаме на забезпечення інтересів дитини та дотримання положень ст.29 ЦК України, ст.160-161 Сімейного кодексу України, оскільки вимагає підтвердження письмової згоди на зняття з реєстрації дитини від обох батьків, а у випадку відсутності підтвердження згоди одного з батьків (незалежно від причин такої відсутності), вимагає підтвердження дотримання інтересів дитини відповідним рішенням органу опіки та піклування або суду.

Натомість, як з`ясовано судом, та вбачається з наявних у справі письмових доказів, заява позивача від 15.09.2020р. щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , містить лише прізвище ім`я та по батькові батька неповнолітньої дитини, що, при цьому, у жодному разі не є письмовою згодою іншого з батьків, у контексті вище окреслених вимог чинного законодавства. При цьому, належним підтвердженням згідно з п.18 Правил №207, має бути письмова згода другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву на реєстрацію, або ж засвідчена у законодавчо встановленому порядку.

Суд відхиляє доводи позивача про неможливість отримання відповідної згоди батька, у зв`язку з неможливістю встановлення його місця перебування, оскільки приписи чинного законодавства, в даному випадку чітко вимагають надання такого дозволу, інших доказів, які б виключали необхідність надання такого дозволу, як то рішення органу опіки та піклування, рішення суду про визначення місця проживання чи доказів позбавлення батьківських прав, заявником відповідачу надано не було.

Також, як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами, до заяви від 15.09.2020 року ОСОБА_1 подала на підтвердження повноважень представника - паспорт громадянина України, разом з тим згідно свідоцтва про народження - мати ОСОБА_2 є ОСОБА_4 , відтак з поданих відповідачу документів останнім зроблено обґрунтований висновок щодо не надання позивачем - ОСОБА_5 доказів наявності повноважень представника - ОСОБА_2 .

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що від нього не було витребувано додаткових документів під час звернення із заявою 15.03.2020 року, оскільки це не входить до компетенції відповідача та останній розглядає виключно подані заявником документи і не має права вимагати надання додаткових документів.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку, що, приймаючи 15.09.2020 року рішення про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що визначені положеннями чинного законодавства України, а відтак, позовна вимога щодо визнання його протиправним та скасування, є безпідставною, та відповідно задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність законодавчо передбачених підстав для визнання протиправним та скасування рішення від 15.09.2020 р., яким відмовлено ОСОБА_1 у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , відповідно вимога ОСОБА_1 щодо зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , також задоволенню не підлягає, оскільки є похідною.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися-у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, дія запобігання заворушень чи злочинам, для захисту здорові чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Хабровські проти України" від 17.01.2013р., Суд зазначив, що позитивний обов`язок держави за статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод включає в себе право батьків на доступ до засобів, що дають їм можливість возз`єднатися з їхніми дітьми, та обов`язок національних органів вживати таких засобів, враховуючи при цьому інтереси та права і свободи усіх причетних, а конкретніше - слід чинити в найкращих інтересах дитини та з дотриманням її права за статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.09.2020 р., яким відмовлено ОСОБА_1 у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , не є правомірними, обґрунтованими, та документально підтвердженими, а тому задоволенню не підлягають, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.