Справа № 200/11520/18-а
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 200/11520/18-а

адміністративне провадження № К/9901/24218/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін у касаційній інстанції адміністративну справу № 200/11520/18-а

за позовом ОСОБА_1 до Мангушської районної державної адміністрації про визнання незаконними дії відповідача, скасування наказа про звільнення, поновлення на посаді, негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 грн та стягнення судових витрат,

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року, ухвалене у складі головуючого судді Кочановою П.В.

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді Гайдара А.В., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Мангушської районної державної адміністрації (далі - відповідач, Мангушська РДА), у якому просив:

1.1. визнати незаконними дії відповідача щодо безпідставного звільнення за пунктом 7 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин);

1.2. скасувати наказ керівника апарату Мангушської РДА від 16.10.2018 № 54-к про звільнення позивача як протиправний;

1.3. поновити позивача на посаді завідувача сектору у справах сім`ї, молоді та спорту Мангушської РДА з дня звільнення;

1.4. допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі;

1.5. зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.10.2018 по день поновлення на роботі з урахуванням встановленої надбавки;

1.6. стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.10.2018 його було звільнено на підставі наказу керівника апарату Мангушської РДА від 16.10.2018 № 54-к із займаної посади завідувача сектору у справах сім`ї, молоді та спорту Мангушської РДА, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного за результатами проведеного службового розслідування та встановлення факту перебування на робочому місці у нетверезому стані, що не відповідає дійсності. Позивач вважає накази відповідача щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення та звільнення протиправними, оскільки документи, на підставі яких вони були прийняті, не могли бути підставою для обраного виду дисциплінарного стягнення. Вважає підстави звільнення надуманими, у зв`язку з упередженим ставленням до нього керівництва Мангушської РДА.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.07.2019 у справі №200/11520/18-а у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

4. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у ході розгляду справи підтверджено факт вчинення позивачем означеного дисциплінарного проступку, відсутні обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця. За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відповідність накладеного дисциплінарного стягнення характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини позивача, та дотримання відповідачем необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких застосовані заходи дисциплінарного впливу.

5. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Мангушської РДА Донецької області задоволено частково. Скасовано наказ керівника апарату Мангушської РДА від 16.10.2018 № 54-к про звільнення ОСОБА_1 та поновлено позивача на посаді завідувача сектору у справах сім`ї, молоді та спорту Мангушської РДА з 18.10.2018. Зобов`язано Мангушську РДА Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.10.2018 по 15.10.2019 з відрахуванням обов`язкових податків та зборів. В решті позовних вимог відмовлено. Звернуто до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення присуджених платежів за час вимушеного прогулу за один місяць з відрахуванням з цієї суми обов`язкових податків і зборів.

6. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції, посилаючись на частину четверту статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), указав, що обставини, встановлені постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мангушської селищної ради у справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2018 відносно ОСОБА_1 за статтею 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП, у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, не потребують доказування, оскільки встановлені рішенням належного органу, що набуло законної сили.

7. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.06.2020 касаційну скаргу Мангушської РДА задоволено частково, скасовано постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

8. Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд указав, що обставини, на які посилається суд апеляційної інстанції як на підставу для задоволення позовних вимог, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки вони встановлені постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мангушської селищної ради у справі про адміністративне правопорушення, а не рішенням суду, що набрало законної сили. На переконання колегії суддів суду касаційної інстанції, судом апеляційної інстанції при перегляді адміністративної справи не виконано вимоги статті 308 КАС України, не надано оцінку доводам учасників справи, не досліджено надані ними докази, не надано оцінку обставинам, на які посилаються учасники справи.

9. За наслідками нового розгляду постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.07.2019 залишено без змін.

10. Залишаючи без змін оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції вважав обґрунтованими висновки суду першої інстанції про підтвердження судовим розглядом факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме появу державного службовця на службі в нетверезому стані, що відповідно до законодавства є дисциплінарним проступком, який тягне за собою звільнення з державної служби, що підтверджується наявними у справі доказами (лікарським висновком, де зазначено, що під час огляду наявні ознаки сп`яніння та виявлено 0,46% алкоголю, актом про перебування позивача на роботі в нетверезому стані, складеним працівниками Мангушської РДА, документами, складеними викликаними співробітниками поліції), а у зв`язку з відсутністю обставин, що пом`якшують відповідальність державного службовця, суд погодився, що накладене дисциплінарне стягнення відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини позивача і свідчить про дотримання відповідачем необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких застосовані заходи дисциплінарного впливу. У підсумку суд апеляційної інстанції підтвердив висновки суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

10.1. При цьому, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції відхилив доводи позивача щодо невідповідності вимогам чинного законодавства складу дисциплінарної комісії, яка розглядала дисциплінарну справа, оскільки розгляд дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 проводився за участю осіб, що входять до дисциплінарної комісії, створеної на підставі наказу керівника апарату Мангушської РДА від 26.06.2018 № 33-к. У встановленому законом порядку на першому засіданні дисциплінарної комісії 17.07.2018 обрано її голову та секретаря (протокол № 1), усі засідання комісії відносно розгляду дисциплінарної справи щодо позивача (08.10.2018 - протокол № 4, 11.10.2018 - протокол № 6) були правомочними, оскільки на них були присутні не менше двох третин її членів. Доводи позивача щодо нелегалізації документів про освіту ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції до уваги не прийняв, оскільки вказана особа перебуває на посаді завідувача юридичного сектору Мангушської РДА, відповідно документи про освіту вказаної особи відповідають рівню магістра, а вказаний факт не підлягає доказуванню у межах цього спору, оскільки правомірність обіймання ОСОБА_2 посади завідувача юридичного сектору Мангушської РДА не є спірною обставиною у даній справі.

10.2. Також, суд апеляційної інстанції указав, що сформована та розглянута дисциплінарною комісією дисциплінарна справа стосовно позивача містить усі необхідні документи, визначені частиною другою статті 73 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), які оформлені належним чином.

10.3. Суд апеляційної інстанції визнав неприйнятними доводи позивача про порушення його права на надання пояснень в обґрунтування протиправності притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки надані позивачем пояснення щодо обставин, які були підставою для порушення дисциплінарного провадження, отримані від позивача до прийняття спірного наказа про звільнення з посади, про їх зміст зазначено у спірному наказі керівника апарату Мангушської РДА від 16.10.2018 № 54-к. Отже, пояснення від позивача були отримані перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єктом призначення, що відповідає приписам статті 75 Закону № 889-VIII.

10.4. За оцінкою суду, спірний наказ від 16.10.2018 № 54-к про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнятий керівником апарату Мангушської РДА у строки, визначені статтею 77 Закону № 889-VIII та оформлений у відповідності до приписів цієї статті.

10.5. Також, суд апеляційної інстанції зауважив, що враховуючи відсутність в матеріалах справи документів, які б свідчили про обрання позивача до виборних профспілкових органів, підстави для отримання попередньої згоди виборного профспілкового органу для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, як те передбачено статтею 252 КУпАП відсутні. Водночас, керівник Мангушської РДА звернулася до голови профспілкового комітету Мангушської РДА з поданням про надання згоди на звільнення позивача у зв`язку з появою на службі в нетверезому стані, за результатами якого профспілковою організацією надано згоду на звільнення ОСОБА_1 із займаної ним посади.

10.6. Суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мангушської селищної ради, відповідно до якої адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з тим, що комісією закрито провадження на підставі формальних ознак, а саме неповноти заповнення документів, що жодним чином не спростовує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не ставить під сумнів акт, складений працівниками Мангушської РДА.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції

11. 22 вересня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій скаржник, з урахуванням уточнень, просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.07.2019 та постанову Першого апеляційного суду від 25.08.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

12. В обґрунтування касаційної скарги скаржник указує, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

12.1. Скаржник наголошує, що судами невірно застосовано норми матеріального та процесуального права при застосуванні статті 252 КЗпП України та статті 78 КАС України. Наполягає, що його було обрано до виборного органу первинної профспілкової організації, а суди попередніх інстанцій не дослідили наявні у матеріалах справи докази приналежності скаржника до виборного органу первинної профспілкової організації та безпідставно констатували відсутність таких доказів. За наведених умов, відповідно до положень частини третьої статті 252 КЗпП України, звільняючи позивача, відповідач повинен був отримати згоду на звільнення від вищого виборного органу профспілкової організації, однак ця згода отримана не була.

12.2. Зазначає, що судами попередніх інстанцій всупереч вимогам статті 74 КАС України не надано оцінки його доводам про порушення відповідачем вимог статті 19 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 4 Закону № 889-VIII, у зв`язку з порушенням порядку отримання доказів - висновку Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 01.10.2020, а використання дисциплінарною комісією цього висновку як доказу становить порушення принципу невинуватості та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

12.3. Скаржник наполягає, що йому не було запропоновано надати пояснення щодо складання акту про появу на робочому місці у нетверезому стані, керівником апарату Мангушської РДА йому було запропоновано надати пояснення у строк до 12.10.2018, але вже 11.10.2018 складено акт про ненадання таких пояснень. При цьому, надані ним пояснення від 12.10.2018 проігноровані дисциплінарною комісією. На думку позивача, дисциплінарна комісія під час розгляду дисциплінарної справи не виконала своїх обов`язків та не опитала осіб, згідно з його клопотанням, у чому скаржник убачає порушення його права на правову допомогу. Скаржник стверджує, що його не було запрошено на засідання дисциплінарної комісії, хоч він письмово повідомляв про свій намір бути присутнім на засіданнях комісії, та не ознайомлено із матеріалами дисциплінарної справи, чим порушено вимоги частини восьмої статті 71, частини шосту та сьому статті 74, статтю 76 Закону № 889-VIII. У свою чергу, на переконання скаржника, суди попередніх інстанцій невірно застосували зазначені норми матеріального права та не врахували, що недотримання відповідачем вимог даних статей тягне за собою неправомірність всього дисциплінарного провадження та наказа про звільнення.

12.4. Касатор акцентує увагу, що подання на погодження його звільнення до профспілки керівник апарату зробила ще заздалегідь до отримання подання від дисциплінарної комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності. При цьому, керівник апарату всупереч вимогам статей 7, 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 № 1045-XIV (далі - Закон № 1045-XIV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) голосувала за його звільнення на профспілковому зібранні, ще до отримання від дисциплінарної комісії подання - документу, на підставі якого керівник апарату повинна приймати рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення.

12.5. Одночасно, скаржник звертає увагу, що у межах спірних правовідносин відповідач повинен був застосувати пункт 13 частини першої статті 65 Закону № 889-VIII, натомість відповідач звільнив ОСОБА_1 на підставі пункту 7 частини першої статті 40 КЗпП України, чим порушив норми матеріального права, чому суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки.

12.6. Також, скаржник наполягає на тому, що відповідач не дотримався вимог статті 69 Закону № 889-VIII щодо формування дисциплінарної комісії, а суди попередніх інстанцій не надали оцінку правомірності дій дисциплінарної комісії з точку зору вимог указаної норми та не прийняли до уваги той факт, що склад дисциплінарної комісії з числа представників профспілки формувався суб`єктом призначення одноособово, хоча одноособово формувати склад дисциплінарної комісії згідно з положеннями частини четвертої 69 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення має право лише в тій частині, що складається із представників суб`єкта призначення, а також у складі комісії є юрист який не відповідає критеріям передбаченим частиною четвертою статті 69 Закону №889-VIII. Наведене, на думку скаржника, прямо порушує принцип неупередженості, незалежності та об`єктивності дисциплінарної комісії, однак судами попередніх інстанцій не надано оцінку цим обставинам.

12.7. Скажник вважає, що дисциплінарне провадження стосовно нього здійснювала дисциплінарна комісія, склад якої було затверджено розпорядженням голови Мангушської РДА від 20.02.2018 № 102, який не є керівником державної служби відносно скаржника, а отже не уповноважений затверджувати склад дисциплінарної комісії у межах спірних правовідносин. Наполягає, що тотожний склад двох комісій не робить їх обидві правомочними здійснювати дисциплінарне провадження відносно нього, однак судами попередніх інстанцій не надано оцінку цій обставині.

12.8. На переконання скаржника, суд зробив висновки у цій справі на підставі недопустимих доказів - результатів медичного освідування, за результатами зазначеного огляду на стан сп`яніння встановлено вміст алкоголю 0,46%, позаяк Мангушська ЦРЛ відсутня у переліку закладів, яким згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я Донецької ОДА від 09.03.2016 № 118 надано право на проведення лабораторних досліджень. При проведенні огляду лікарем використовувався технічний прилад алкотестер, можливість використання якого не підтверджена відповідним свідоцтвом Міністерства охорони здоров`я України, а біологічне середовище, зокрема, сеча, слина, кров та інше не досліджувалися, незважаючи на клопотання позивача. У висновку лікарем не зазначено саме про перебування позивача у стані сп`яніння.

12.9. При цьому, скаржник наголошує, що згідно із статтею 77 КАС України не можуть братися до уваги докази, які не покладені в основу оскаржуваного рішення, а відповідач у спірному рішенні не покликався на медичний висновок, інформація про медичний огляд позивача була наявна у висновку Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 01.10.2020, який відповідач, на переконання скаржника, отримав у незаконний спосіб.

12.10. Підкреслює, що відповідачем проігноровано його лист від 16.10.2018 про проведення службового розслідування з метою зняття безпідставних звинувачень, чим, на його думку, порушено вимоги статті 11 Закону № 889-VIII, однак судами попередніх інстанцій не надано оцінку указаним обставинам.

13. 22 вересня 2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.

14. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.11.2020 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

15. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 20.04.2021 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позиція інших учасників справи

16. 27 листопада 2020 року від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, яким просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

16.1. Відповідач наголошує, що позивач не наводить жодного доказу, яким би спростовувався факт його перебування у нетверезому стані на робочому місці. Більше того, позивачем надано до матеріалів справи висновок щодо результатів медичного огляду який складений лікарем Мангушської центральної лікарні Панченко І.В. від 28 вересня 2018 року про перебування його у стані сп`яніння та виявлення у нього 0,46 % алкоголю.

16.2. Наполягає, що процедура дисциплінарного провадження так само як і процедура притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності були повністю дотриманими. Зауважує, що підстави припинення державної служби визначені в розділі IX Закону № 889-VIII, який частково дублює відповідні норми КЗпП України. Пункт 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII відповідає пункту 7 статті 40 КЗпП України, однак у пункті 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII норма викладена більш узагальнено та не конкретно.

16.3. Відповідач акцентує увагу, що позивач дійсно був членом профспілкового комітету державних установ, але ніколи не обирався до виборного органу профспілкової організації, що підтверджується протоколом засідання від 17.06.2013 № 7.

Установлені судами фактичні обставини справи

17. ОСОБА_1 з 01.07.2015 проходив державну службу у Першотравневій (Мангушській) РДА, та того ж дня прийняв присягу державного службовця. З 01.11.2017 позивач призначений на посаду завідувача сектором у справах сім`ї, молоді та спорту Мангушської РДА.

18. 28 вересня 2018 року керівником апарату Мангушської РДА Сиротіною В.С., начальником відділу управління персоналом та з питань організаційної та контрольної роботи Мангушської РДА Нікольченко І.М., начальником фінансово-господарського забезпечення Мангушської РДА ОСОБА_3 , завідувачем юридичного сектору Мангушської РДА Шепель С.О. складено акт про перебування ОСОБА_1 на роботі у нетверезому стані, згідно з яким позивач з`явився на своє робоче місце у нетверезому стані, про що свідчила його порушена координація рухів, запах алкоголю з порожнини рота та його загальна поведінка (голосне мовлення, жестикулювання руками, підвищена жвавість та рухливість ходи). Надати будь-які письмові або усні пояснення ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим, було викликано поліцію та запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 намагався уникнути проходження медичного огляду шляхом зачинення у туалеті, а потім втечею з адміністративної будівлі через інший вихід.

19. ОСОБА_1 вперше був ознайомлений з актом 09.10.2018 о 09:11, про що свідчить його підпис на акті.

20. Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який наданий лікарем Мангушської центральної районної лікарні Манченко І.В., встановлено під час огляду, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння та за результатами освідчення виявлено 0,46% алкоголю.

21. Виклик поліції до Мангушської РДА підтверджується рапортом, який зареєстрований 28.09.2018 за № 5332. Відповідно до фабули рапорту - 28.09.2018 о 15:45 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 28.09.2018 о 15:43 за адресою: АДРЕСА_1 головний спеціаліст організаційно кадрового відділу Мангушської РДА, повідомила за м/с співробітник ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Заявник - ОСОБА_4 .

22. Поліцією були відібрані письмові пояснення у співробітників Мангушської РДА - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рамках звернення до чергової частини та повідомлення про те, що співробітник ОСОБА_1 перебуває на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння. Згідно з наданими письмовими поясненнями допитані співробітники Мангушської РДА зазначили, що 28.09.2018 від ОСОБА_1 був чутний різкий запах алкоголю, після чого була викликані співробітники поліції, які запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте останній намагався уникнути проходження медичного огляду шляхом зачинення у туалеті, а потім втечею з адміністративної будівлі через інший вихід, однак ОСОБА_1 все ж таки зі співробітниками поліції проїхав до медичного закладу для проходження медичного огляду. Під час якого результат огляду був позитивний та склав 0,46% алкоголю.

23. Також, поліцією були відібрані письмові пояснення у ОСОБА_1 . Відповідно до наданих пояснень ОСОБА_1 28.09.2018 знаходився на робочому місці, у нього на прийомі знаходився відвідувач, згодом до кабінету зайшли працівники поліції та зазначили, що надійшов виклик про його перебування на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 попросив працівників поліції зачекати в коридорі. Потім вийшов з кабінету та пішов до туалету, по виходу з якого підійшов до працівників поліції та запитав, чи може бути вільним, на що йому відповіли, що він затриманий для з`ясування обставин. В подальшому ОСОБА_1 з працівником поліції вийшли на вулицю, де позивач з`ясував, що в нього зірвана нігтьова фаланга. Далі він вийшов через найближчий вихід та пішов до свого знайомого промити рану, після чого повернувся до будівлі РДА, однак нікого не знайшов, а тому пішов до лікарні. Коли прямував до лікарні, біля бару «Елена» зустрів друзів, які запросили зайти, розповів про ситуацію у двох словах і далі попрямував до лікарні. По дорозі до лікарні біля нього зупинилися працівники поліції, посадили в автомобіль поза його волею та відвезли до санпропускника для огляду. У лікарні позивач звернувся за медичною допомогою у зв`язку з травмою пальця, після надання якої було проведено огляд, за рузультатами якого виявлено 0,46% алкоголю. Зазначив, що протягом дня алкогольні напої не вживав, інші тести, як ходіння по рівній лінії і дотик носа були успішно пройдені. Окрім цього, зазначив, що раніше отримав травму, тому була підвищена температура протягом двох днів, відчував пульсацію в скронях, підвищений тиск та розвивалась набряклість горла, тому був вимушений останні декілька днів вживати пігулки на алкогольній основі. Також, у знайомого під час промивання рани вживав трав`яну настоянку для зниження температури.

24. Факт звернення за медичною допомогою до приймального відділення Мангушської ЦРЛ 28.09.2018 з діагнозом травматичне ушкодження нігтьової фаланги підтверджується листом від 12.10.2018 № 01-13/895 Мангушської ЦРЛ.

25. ОСОБА_7 був складений письмовий рапорт, в якому зазначено, що 28.09.2018 на чергову частину 102 надійшов дзвінок про те, що працівник Мангушської РДА перебуває на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння. Приїхавши до будівлі райдержадміністрації та зайшовши до кабінету ОСОБА_1 йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного обстеження. ОСОБА_1 почав обурюватись, потім пішов до туалету, через 15-20 хвилив, після виходу з туалету, йому знов запропоновано пройти медичний огляд. Після неодноразових збурень ОСОБА_1 погодився на проходження огляду та вийшов з працівником поліції з будівлі райдержадміністрації та зник у невідомому напрямку. Після чого здійснювався пошук ОСОБА_1 , який був знайдений та доставлений до медичного закладу для проходження медичного огляду. Медичним працівником проведено огляд та виявлено 0,46% алкоголю при допустимій нормі 0,2% та складено висновок про знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_1 доставлено до Мангушського ЦОП де відносно нього складено адміністративний протокол за статтею 179 КУпАП (поява на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння).

26. 01 жовтня 2018 року старшим інспектором Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції Тітішовим О.А. складено висновок, затверджений в.о. начальника Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_8 . У висновку зазначено, що в ході перевірки встановлено, що 28.09.2018 ОСОБА_1 перебував на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння. За результатами перевірки матеріали справи за статтею 179 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 направлено до Мангушської адміністративної комісії для прийняття рішення.

27. Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мангушської селищної ради у справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2018 справу відносно ОСОБА_1 за статтею 179 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

28. Наказом керівника апарату Мангушської РДА. від 08.10.2018 № 51-к ініційовано дисциплінарне провадження відносно позивача на підставі акта від 28.09.2018 «Про перебування ОСОБА_1 на роботі у нетверезому стані» та висновку Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 01.10.2018.

29. Розпорядженням голови Мангушської РДА від 20.02.2018 № 102 затверджено Положення про дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ, включено до складу комісії представників керівника державної служби з числа державних службовців - Нікольченко І.М., Рябушкін В.М., Семчук О.О., Шепель С.О.; представників профспілкового комітету - Засвєткіна Г.Ф., Паша Ю.О., Хаджинова О.В., ОСОБА_9 .

30. Наказом керівника апарату Мангушської РДА від 26.06.2018 № 33-к утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ райдержадміністрації та затверджено її склад, який є тотожним складу дисциплінарної комісії, затвердженому розпорядженням голови Мангушської РДА від 20.02.2018 № 102. У своїй діяльності комісії вказано керуватися Положенням про дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ, затвердженим розпорядженням голови Мангушської РДА від 20.02.2018 № 102.

31. Згідно з протоколом № 1 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Мангушської РДА, яка діє відповідно до наказа керівника апарату райдержадміністрації від 26.06.2018 № 33-к, проведеним 17.07.2018 о 15:00, у складі таких осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , головою дисциплінарної комісії обрано ОСОБА_6 , заступником голови дисциплінарної комісії обрано ОСОБА_2 , секретарем комісії обрано ОСОБА_10 .

32. Як слідує з протоколу № 4 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ райдержадміністрації, проведеного 08.10.2018 о 14:00, у присутності таких осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , за результатом голосування, де 6 - за, 0 - проти, 0 - утримались, вирішено доручити завідувачу юридичного сектору ОСОБА_2 та головному спеціалісту з питань кадрової роботи відділу управління персоналом та з питань організації і контрольної роботи ОСОБА_10 об`єктивно, повно та всебічно дослідити всі обставини, які стали підставою для ініціювання дисциплінарного провадження відносно позивача.

33. Листом керівника апарату Мангушської РДА від 09.10.2018 № 04/29-1897 позивачу запропоновано надати пояснення щодо подій, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

34. 11 жовтня 2018 року складено акт фіксації відсутності пояснень державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, відповідно до якого станом на 16:55 11.10.2018 пояснень від ОСОБА_1 до приймальні райдержадміністрації та секретаря дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ не надійшло.

35. Під час дисциплінарного провадження комісією досліджено наявні в матеріалах дисциплінарної справи документи:

наказ керівника апарату Мангушської РДА від 08.10.2018 № 51-к про ініціювання дисциплінарного провадження відносно позивача;

характеристику позивача, складену першим заступником голови Мангушської РДА ОСОБА_14 , де позивач охарактеризований як такий, що має теоретичну підготовку, володіє аналітичним мисленням, обізнаний з регламентуючими роботу нормативно-правовими актами, вміє визначити мету і пріоритети, вміє приймати рішення та контролювати їх досягнення, втім не завжди погоджується з конструктивною критикою та важко співпрацює з колегами;

службову характеристику позивача, складену заступником голови Мангушської РДА Мурза Г.В., яка характеризує позивача як недостатньо кваліфікованого керівника, такого, що не вміє організувати роботу підлеглих для досягнення цілей, негативно впливає на результати роботи, виконує недостатній обсяг роботи;

довідку відділу управління персоналом та з питань організаційної і контрольної роботи райдержадміністрації про відсутність в позивача дисциплінарних стягнень;

інформаційну довідку щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, складену заступником голови Мангушської РДА ОСОБА_15 , де зазначено, що ОСОБА_1 допустив вчинок, несумісний із статусом державного службовця, а саме поява на службі в нетверезому стані;

акт фіксації відсутності пояснень державного службовця, складений ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 від 11.10.2018 о 16-55, згідно з яким позивачем не надано пояснень у встановлений листом від 09.10.2018 № 04/29-1897 строк - до 17:00 11.10.2018;

лист керівника апарату Мангушської РДА від 09.10.2018 № 04/29-1897, де позивачу запропоновано у строк до 12.10.2018 надати пояснення щодо подій, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

пояснення заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_15 , з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

акт про перебування позивача на роботі у нетверезому стані від 28.10.2018;

висновок Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, де викладені обставини вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного поступку, за результатом якого направлено матеріали за статтею 179 КУпАП до Мангушської адміністративної комісії для прийняття рішення.

36. Дисциплінарною комісією складено висновок про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, що є підставою для його притягнення до дисциплінарної відповідальності. У висновку за наслідком розгляду вищенаведених документів дисциплінарної справи викладено інформацію про досвід роботи позивача, стаж державної служби, стислу характеристику позивача. У висновку також викладено події, які підтверджують перебування позивача на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння.

36.1. За змістом висновку комісія дійшла висновку, що позивачем вчинено дисциплінарний проступок, а саме поява державного службовця на службі у нетверезому стані, що є підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону № 889-VIII, а саме звільнення з посади державної служби.

37. Копію висновку направлено до профспілкового комітету Мангушської РДА для отримання згоди на звільнення ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом № 6 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ райдержадміністрації, проведеного 11.10.2018 о 16:45, у присутності таких осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 . У протоколі також зазначено, що у разі погодження висновку профспілковим комітетом Мангушської РДА та отримання згоди на звільнення підготувати подання дисциплінарної комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладенню дисциплінарного стягнення у зв`язку з наявністю в діях позивача проступку відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону № 889-VIII, а саме звільнення з посади державної служби.

38. 11 жовтня 2018 року позивачем надано лист на ім`я голови профспілкового комітету Мангушської РДА Цапі Г.Д., в якому позивач просить розглянути трудовий спір, що виник між позивачем та головою Мангушської РДА Черницею Д.В., заступником голови Мангушської РДА Мурзою Г.В., керівником апарату Мангушської РДА Сироткіною В.С., головним бухгалтером райдержадміністрації Хаджиновою О.В., начальником відділу управління персоналом Нікольченко І.М.

39. Відповідно до протоколу № 15 засідання профспілкової організації, проведеного 12.10.2018, на якому розглядалась вимога ОСОБА_1 щодо означеного ним трудового спору, а також подання про надання згоди на звільнення останнього, у зв`язку з появою державного службовця на службі у нетверезому стані відповідно до статей 65, 66 Закону № 889-VIII, пункту 7 статті 40 КЗпП України, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у затвердженні профспілковим комітетом його вимог як найманого працівника сформованих до сторони роботодавця, а також постановлено надати згоду на звільнення ОСОБА_1 за появу на службі у нетверезому стані відповідно до статей 65, 66 Закону № 889-VIII, пункту 7 статті 40 КЗпП України.

40. 12 жовтня 2018 року головою комісії з розгляду дисциплінарних справ Мангушської РДА Нікольченко І.М. внесено керівнику апарату Мангушської РДА подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби.

41. Повідомленням керівника апарату Мангушської РДА, яке отримано позивачем 12.10.2018, позивачу запропоновано надати письмові пояснення до 11:00 16.10.2018 в рамках процедури накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби.

42. 16 жовтня 2018 року позивач просив надати йому для ознайомлення та надання зауважень висновок дисциплінарної комісії, крім цього, виклав клопотання про відібрання додаткових пояснень від ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

43. 16 жовтня 2018 року позивач надав пояснення, зміст яких аналогічний його поясненням, наведеним у пункті 24 цієї постанови.

44. Також, 16.10.2018 позивач надав зауваження до висновку дисциплінарної комісії, де зауважив, що висновок складений без урахування наданих позивачем пояснень від 11.10.2018, під час дисциплінарного провадження не було викликано указаних у клопотанні від 11.10.2018 осіб для відібрання додаткових пояснень, не враховано пом`якшуючі обставини, що призвело до неповного установлення обставин справи.

45. Наказом керівника апарату райдержадміністрації Мангушської РДА від 16.10.2018 № 54-к відповідно до пункту 7 статті 40, статей 147-149 КЗпП України, статті 66 Закону № 889-VIII, враховуючи подання голови дисциплінарної комісії від 12.10.2018 та пояснення позивача, у зв`язку з допущенням дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 13 частини другої 2 статті 65 Закону № 889-VIII (поява державного службовця на службі у нетверезому стані) ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади з 17.10.2018 відповідно до пункту 7 статті 40 КЗпП України. У наказі викладено обставини подій, що стали підставою для застосування дисциплінарної відповідальності: поява позивача на службі у нетверезому стані 28.09.2018.

Нормативне регулювання

46. Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

47. Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначаються Законом № 889-VIII.

48. Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

49. Згідно з пунктом 10 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

50. Статтею 64 Закону № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

51. Частиною першою статті 65 Закону № 889-VIII визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

52. Згідно з пунктом 13 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є поява державного службовця на службі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

53. Статтею 66 Закону № 889-VIII визначено види дисциплінарних стягнень, відповідно до частини першої якої до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

54. Частиною п`ятою статті 66 Закону № 889-VIII передбачено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

55. За змістом частини першої, пункту 2 частини другої статті 68 Закону № 889-VIII дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

56. Відповідно до частини першої, абзацу другого частини другої статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

57. Абзацами першим, другим частини третьої статті 69 Закону № 889-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об`єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом.

Кількість представників громадських об`єднань у складі дисциплінарної комісії може становити не більше двох осіб.

58. Склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби. До складу дисциплінарної комісії у державному органі включаються в однаковій кількості: представники керівника державної служби, визначені ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу; представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.

До складу дисциплінарної комісії повинна бути включена щонайменше одна особа, яка має юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня та досвід роботи за фахом (частина четверта статті 69 Закону № 889-VIII).

59. Згідно з частинами сьомою - одинадцятою статті 69 Закону № 889-VIII члени дисциплінарної комісії на першому засіданні обирають голову та секретаря дисциплінарної комісії.

Засідання дисциплінарної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

60. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 71 Закону № 889-VIII з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

61. Частинами першою - третьою статті 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

62. Згідно з частинами першою, п`ятою статті 77 Закону № 889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

63. Пунктом 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII визначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

64. За змістом пункту 7 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, появи на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

65. Розірвання трудового договору, зокрема, з підстав, передбачених пунктом 7 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (частина перша статті 43 КЗпП України).

66. Згідно з частиною другою статті 252 КЗпП України, зокрема, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

67. Відповідно до статті 252 КЗпП України, якій кореспондує частина третя статті 41 Закону №1045-XIV, звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

68. Профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом профспілки (частина перша статті 37 Закону № 1045-XIV).

Позиція Верховного Суду

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

69. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

70. Верховний Суд у постанові від 02.06.2020, направляючи дану справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції за наслідками касаційного перегляду постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019, наголосив на невиконанні судом апеляційної інстанції вимог статті 308 КАС України, позаяк останнім не було надано оцінку доводам учасників справи, не досліджено надані ними докази, не надано оцінку обставинам, на які посилалися учасники справи.

71. Перевіривши доводи цієї касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, та надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд виходить із такого.

72. Спір у цій справі виник у зв`язку з незгодою ОСОБА_1 як із процедурою притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді найсуворішого виду стягнення - звільнення з посади державної служби, яка на думку позивача супроводжувалася численними суттєвими порушеннями, які мають вплив на справедливість дисциплінарного провадження вцілому, так і з суттю установленого неправомочним, на думку позивача, складом дисциплінарної комісії складу дисциплінарного проступку, у скоєнні якого його визнано винним.

73. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди позивача із застосуванням норм матеріального права судами попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи, неправильність застосування яких позивач пов`язує із ненаданням судами попередніх інстанцій оцінки його ключовим доводам, які мають суттєве значення для правильності вирішення цього спору.

74. Верховний Суд у постанові від 25.07.2019 у справі № 826/13000/18 сформулював загальні підходи до оцінки та значення правової процедури у процесі притягнення до відповідальності посадових осіб. Так, у цій постанові Верховний Суд визначив, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Суд наголосив, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

75. Водночас, у іншій справі у постанові від 26.06.2019 у справі № 1640/3394/18 Верховний Суд указував, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, Суд зауважив, що деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

76. У цій постанові Верховний Суд визначив, що суттєве (фундаментальне) порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

77. Тож, у підсумку, Верховний Суд у справі № 1640/3394/18, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, запровадив критерій виміру суттєвості порушень правової процедури ухвалення рішення та дійшов висновку, що порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення. На думку Суду, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

78. Застосовуючи ці підходи до обставин справи, що розглядається, Верховний Суд приходить до таких висновків.

79. Визначена Законом № 889-VIII правова процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців встановлює межі вчинення повноважень учасниками процедур дисциплінарного провадження та притягнення до відповідальності щодо виконання ними установленого законом порядку і, у разі його неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких рішень (дій чи бездіяльності) особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

80. Аналіз наведених положень Закону № 889-VIII свідчить, що законодавцем чітко визначені як підстави, так і порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців.

81. За змістом пункту 7 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у такому випадку як поява на роботі у нетверезому стані. У свою чергу пунктом 13 частини другої статті 65 Закону №889-VIII встановлено, що поява державного службовця на службі у нетверезому стані є дисциплінарним проступком, за який у відповідності до частини п`ятої статті 66 Закону № 889-VIII до державного службовця може бути застосований винятковий вид дисциплінарної відповідальності - звільнення з посади державної служби. У цьому випадку рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення приймається суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії у державному органі.

82. Нормою абзацу першого частини першої статті 71 Закону № 889-VIII визначено, що з метою визначення наявності чи відсутності, ступеню вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку суб`єктом призначення стосовно державних службовців ініціюється дисциплінарне провадження. Для здійснення дисциплінарного провадження утворюється дисциплінарна комісія.

83. Мета запровадження законодавцем інституту дисциплінарної комісії полягає у мінімізації суб`єктивного впливу у процес здійснення дисциплінарного провадження. Дисциплінарна комісія повинна функціонувати як незалежний орган з дисциплінарного провадження та забезпечувати всебічний розгляд дисциплінарних справ і сприяти прийняттю суб`єктом призначення справедливих рішень.

84. Порядок утворення та повноваження дисциплінарної комісії визначено статтею 69 Закону № 889-VIII, частиною четвертою якої прямо передбачено, що склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби та включає в однаковій кількості представників керівника державної служби, визначеним ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу, а також представників виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, або представників державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, в разі відсутності профспілкової організації. До складу дисциплінарної комісії можуть включатися експерти або інші представники громадських об`єднань.

85. Аналізуючи приписи частин третьої та четвертої статті 69 Закону № 889-VIII (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) під кутом вимог до складу дисциплінарної комісії варто приймати до уваги, що:

85.1. дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. Представники керівника державної служби та представники виборного органу первинної профспілкової організації (представники державних службовців, обрані на загальних зборах) включаються до складу дисциплінарної комісії в однаковій кількості.

85.2. представники керівника державної служби обов`язково мають бути державними службовцями державного органу, в якому утворюється дисциплінарна комісія. При цьому, представники керівника державної служби визначаються ним одноособово. Це означає, що питання про включення таких осіб до складу дисциплінарної комісії є його особистим рішенням, яке не потребує будь-яких погоджень.

85.3. представники виборного органу первинної профспілкової організації (представники державних службовців) також мають бути з числа державних службовців державного органу, в якому утворюється дисциплінарна комісія, та обираються (делегуються) виборним органом первинної профспілкової організації чи на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, відповідно. Представники державних службовців, обрані на їх загальних зборах (конференції), можуть включатися до складу дисциплінарної комісії лише в тому разі, коли в певному державному органі відсутня профспілкова організація.

85.4. в окремих випадках до складу дисциплінарної комісії можуть включатися представники громадських об`єднань,.

85.5. хоча б один член дисциплінарної комісії повинен мати юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня та досвід роботи за фахом.

86. Тож, для того, щоб дисциплінарна комісія відповідала вимогам незалежного органу з дисциплінарного провадження вона має бути сформована з дотриманням статті 69 Закону № 889-VIII.

87. За таких обставин, Верховний Суд погоджується із доводами скаржника, що його доводи в частині неправомочності дисциплінарної комісії через утворення її складу одноосібно суб`єктом призначення, а в подальшому це рішення про утворення цього складу комісії продубльовано керівником державної служби, є одними з ключових, які мали б бути оцінені судом. Від відповіді на питання чи відповідала дисциплінарна комісія, утворена для дисциплінарного провадження у ситуації позивача, вимогам до незалежного органу залежить оцінка усіх інших доказів, які були зібрані цією комісією, на предмет їх належності та допустимості, а також законності рішень, які були прийняті такою комісією на підставі цих доказів.

88. У цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням голови Мангушської РДА від 20.02.2018 № 102 затверджено Положення про дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ, включено до складу комісії представників керівника державної служби з числа державних службовців - Нікольченко І.М., Рябушкін В.М., Семчук О.О., Шепель С.О.; представників профспілкового комітету - Засвєткіна Г.Ф., Паша Ю.О., Хаджинова О.В., Цапі Г.Д. В подальшому наказом керівника апарату Мангушської РДА від 26.06.2018 № 33-к утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ райдержадміністрації та затверджено її склад, ідентичний складу дисциплінарної комісії, визначеної розпорядженням голови Мангушської РДА від 20.02.2018 № 102.

89. При цьому, суди попередніх інстанцій не дослідили обставини щодо дотримання керівником апарату Мангушської РДА як керівником державної служби порядку утворення дисциплінарної комісії, зокрема у частині включення до її складу представників профспілкового комітету (Засвєткіна Г.Ф., Паша Ю.О., Хаджинова О.В., Цапі Г.Д.) саме на підставі відповідного рішення виборного органу первинної профспілкової організації, а також не встановити чи було доручено здійснення дисциплінарного провадження стосовно позивача дисциплінарній комісії, склад якої затверджено відповідним наказом керівника апарату Мангушської РДА, саме керівником апарату Мангушської РДА.

90. Статтею 68 Закону № 889-VIII чітко визначено суб`єкта, уповноваженого ініціювати дисциплінарні провадження та накладати (застосовувати) дисциплінарні стягнення, а також передбачено обов`язковий розгляд цим суб`єктом матеріалів службового провадження на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії. Така конструкція указаної норми закону свідчить про мету законодавця забезпечити захист державних службовців від свавільного одноособового прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності за допомогою використання механізму колегіального розгляду дисциплінарних справ.

91. Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення приймає на підставі відповідного подання дисциплінарної комісії, яке має рекомендаційний характер, зібраних дисциплінарною комісією матеріалів дисциплінарної справи та пояснень державного службовця.

92. У контексті спірних правовідносин Верховний Суд також вважає за необхідне наголосити, що держава визнає професійні спілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів в органах державної влади та місцевого самоврядування, у відносинах з власником або уповноваженим ним органом, а також з іншими об`єднаннями громадян.

93. У статті 252 КЗпП України сформовано загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов`язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень.

94. При цьому, статтею 41 Закону №1045-XIV і статтею 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона їх звільнення без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок). Тобто, така згода є засобом захисту прав членів виборного профспілкового органу, і це право на захист не може бути обмежено.

95. Зі змісту оскаржуваних судових рішень слідує, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір по суті в частині погодження профспілковою організацією звільнення позивача, зазначили про відсутність у матеріалах справи документів, які б свідчили про обрання позивача до виборних профспілкових органів, підстави для отримання попередньої згоди виборного профспілкового органу для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у відповідності до статті 252 КЗпП України відсутні. Тому, суди визнали достатнім надання згоди на звільнення позивача профспілкововим комітетом Мангуської РДА.

96. Водночас, за доводами касаційної скарги ОСОБА_1 наполягає на наявності у матеріалах справи доказів його перебування у складі виборного органу первинної профспілкової організації - профспілкового комітету Мангушської РДА.

97. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що судами попередніх інстанцій взагалі не досліджувалося питання правового статусу профспілкового комітету Мангушської РДА та його складу (зокрема, чи утворений у його складі виборний орган) відповідно до положень його статуту (положення) станом на час виникнення спірних правовідносин.

98. За наведених обставин, Верховний Суд констатує, що висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються на неповно встановлених обставинах справи.

99. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

100. Це означає, що судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

101. Верховний Суд також звертає увагу, що одне із призначень обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль за здійсненням правосуддя. А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.

102. Наведене в сукупності свідчить про невиконання судом апеляційної інстанції вимог Верховного Суду, викладених у постанові від 02.06.2020. Зокрема, судами попередніх інстанцій не надано оцінку ключовим доводам учасника справи, не досліджено наявні у матеріалах справи докази, не надано оцінку обставинам, на які посилається учасник справи, а судом апеляційної інстанції не усунуто цього недоліку під час нового розгляду справи.

103. Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами попередніх інстанції, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність їхніх висновків в цілому по суті спору.

104. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

105. Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

106. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд констатує, що висновки судів попередніх інстанцій є передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а відтак оскаржувані судові рішення не є таким, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, встановленим статтею 242 КАС України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

107. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

108. Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

109. Згідно з частиною четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

110. З огляду на викладене, а також ураховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій не було встановлено обставини, що мають значення для вирішення справи, в той час як їх невстановлення впливає на правильність вирішення спору, і цей недолік неможливо усунути на стадій касаційного перегляду, оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

111. Під час нового розгляду справи у цій частині суду першої інстанції необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку вказаним обставинам та в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.

Висновки щодо розподілу судових витрат.

112. З огляду на результат касаційного розгляду витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі № 200/11520/18-а скасувати, а справу направити на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк В.М. Соколов