Справа № 160/3512/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Справа № 160/3512/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним податкового повідомлення- рішення,
В обґрунтування позову зазначено, що позивачем, як платником узгодженої суми податкового зобов`язання земельного податку з фізичних осіб, дотримано строку його сплати, тому вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення незаконним, яке підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 06.04.2020 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого зазначено, що підстави для накладення штрафу на позивача наявні, а також пропущено строк звернення до суду, відповідно до п.56.19 ст.59 Податкового кодексу України (далі ПК України), тому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, при розгляді справи, виходить з наступного.
Рішенням ДПС України від 03.02.2020 року №4139/6/99-00-08-05-04-06 скаргу представника позивача Анюхіна С.Л. залишено без розгляду, оскільки до скарги не додано належним чином оформлених та завірених документів.

Оскаржуючи в адміністративному та судовому порядку податкове повідомлення- рішення форми «Ш» № від 11.12.2019 року позивач посилався на такі обставини:

Відповідно до листа за підписом заступника директора Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» №39-К-01-1760 від 15.08.2019 рекомендований лист з повідомленням про вручення №415, яким ОСОБА_1 направлялося податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №16352-5050-0465 від 20.02.2019, надійшов 12.04.2019р. до відділення поштового зв`язку № 69 м. Дніпро на адресу позивача та повернений 25.05.2019р. за зворотною адресою за закінченням термін зберігання.

Повернений лист №415 вручений 18.07.2019р. працівнику Правобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області Серветник, а через неуважність працівників відділення поштового зв`язку №69 м. Дніпро на бланку повідомлення про вручення № 510 вищезазначеного листа помилково зазначено дату вручення та прізвище одержувача.

Таким чином, дані відповідача стосовно отримання позивачем податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №16352-5050-0465 від 20.02.2019 рекомендованим відправленням №415 є хибними.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України ( в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з п.п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.31.1. ст.31 ПК України - строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пункт 31.3 ст.31 ПК України передбачає, що строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Строк внесення плати за землю встановлений у ст.287 ПК України, зокрема у п.287.5 ст.287 ПК України зазначається, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.126.1 ст.126 ПК України - у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.58.3 ПК України (в редакції, що діяла на час направлення податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №16352-5050-0465 від 20.02.2019).

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п.42.4 ст.42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до відмітки на повідомленні про вручення, рекомендоване відправлення з трек-номером №415 отримано ОСОБА_1 або її представником 18.04.2020, однак відповідно до інформації з листа АТ «Укрпошта» №39-К-01-1760 від 15.08.2019 така відмітка не свідчить про отримання поштового відправлення, також не встановлено наявності на повідомленні про вручення відправлення позначки у повідомленні про вручення про причини невручення.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів щодо отримання позивачем податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №16352-5050-0465 від 20.02.2019 саме 18.04.2019 та початку відліку строку для сплати земельного податку.

Отже, в такому разі, з огляду на приписи п.58.3 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення, що повернуто до податкового органу з інших, ніж вказано причин, вважається врученим платнику податків з моменту (в день) його повернення, тобто 25.05.2019.

Таким чином, 60-денний строк для внесення плати за землю відповідно до пп.287.5 ст.287 ПК України спливав не 17.06.2019, а 25.07.2019.

Як вбачається, земельний податок був сплачений позивачем 03.07.2019, а отже виконаний вчасно, а тому підстави для застосування п.126.1 ст.126 ПК України та винесення оскаржуваного податкового - повідомлення рішення відсутні.

Такий підхід у визначенні строків вручення податкового повідомлення-рішення викладений також і у постанові Верховного Суду від 25.03.2019 року у справі №825/384/16.

Стосовно строків звернення до суду із позовною заявою, то вбачається, що днем отримання платником податків рішення ДПС України є 28.02.2020, відповідно до положень п.п.56.17, 56.19 ст. 56 ПК України, строк звернення до суду визначений у періоді з 29.02.2020 до 29.03.2020 (включно), як вбачається, позовна заява була направлена до суду засобами поштового зв`язку 27.03.2020, а отже згідно положень ч.9 ст.120 КАС України, подана в межах строку позовної давності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими устатті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Так, ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, на підставі досліджених доказів в їх сукупності, системного аналізу норм законодавства України, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4200,00грн. та судового збору у розмірі 840,80 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.244 КАС України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 840грн. 80коп., що документально підтверджується квитанцією №0.0..1 від 17.03.2020 р.

Крім того, позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4'200грн. 00коп., що підтверджується належними доказами, зокрема, копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.03.2020, копію та оригінал ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ДН №047058 від 05.03.2020, виданого на підставі договору від 03.03.2020, копію протоколу узгодження вартості правової (правничої) допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.03.2020, копію акта прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги робіт від 05.03.2020, копію рахунку-фактури №01/0320 від 05.03.2020, копію квитанції від 17.03.2020 про сплату на користь ОСОБА_2 4200,00 грн. вартості наданої правової (правничої) допомоги та копію опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Макотченко Л.М.

Керуючись ст.ст.77-78, 90, 139, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним податкового повідомлення- рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2019р., що видане Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок.) та витрати пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу у розмірі 4'200грн. 00коп. (чотири тисячі двісті грн. 00коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова