Справа № 240/6770/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/6770/21

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Лавренчук О.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Житомирського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Житомирського прикордонного загону Державної прикордонної служби України в якому просить:

- визнати протиправними дії Північного регіонального управління () та Житомирського прикордонного загону () Державної прикордонної служби України щодо несвоєчасної виплати мені грошової компенсації вартості за нестримане речове майно, яке належало мені до видачі на день фактичного розрахунку при звільненні (невиплати грошової компенсації вартості за нестримане речове майно у розмірі 32173,10 гривень);

- вчинити дії, щодо проведення Північним регіональним управлінням () та Житомирським прикордонним загоном () Державної прикордонної служби України повного розрахунку, а саме перерахунку та нарахування на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби України (31.05.2020) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, за весь період проходження мною військової служби, виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 1 січня поточного (2020) року, як визначено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178;

- зобов`язати Північне регіональне управління () та Житомирський прикордонний загін () Державної прикордонної служби України здійснити нарахування мені середнього заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні (невчасно проведений розрахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно) за період з 31.05.2020 по 16.07.2020 в сумі 36695,7 гривень;

- стягнути з Північного регіонального управління () та Житомирського прикордонного загону () Державної прикордонної служби України на мою користь середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні (невчасно проведений розрахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно) за період з 31.05.2020 по 16.07.2020 в сумі 36695,7 грн.

Перевіряючи матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд вважає, що така не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Однак, в порушення вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачем у позовній заяві не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а згруповано позовні вимоги до обох відповідачів одночасно.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Приписами частин 1 та 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлений ст. 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що підставою для звернення з даним позовом до суду стала виплата грошової компенсації за неторимане речове майно у розмірі 32173,10 грн не в день його звільнення з військової служби - 31.05.2020, а 16.07.2020, тобто із затримкою повного розрахунку при звільненні.

У позовній заяві позивач зазначає, що про порушенння своїх прав дізнався 22.02.2021, а тому, з урахуванням рішення КСУ №1-5-2012 від 22.02.2012 щодо встановлення тримісячного строку звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору, строк звернення до суду не пропустив.

Однак, суд зазначає, що установлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.

Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, як і в розглядуваному випадку, охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.

Такого висновку, дійшов Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 у справі №620/1982/19 та у постанові від 25 лютого 2021 року у справі №240/3362/20.

Позивач звернувся із даним позовом до суду з вимогою про стягнення з відповідачів середнього заробітку за період з 31.05.2020 по 16.07.2020, тобто за весь час затримки виплати грошової компенсації за неторимане речове майно.

Таким чином, саме з 16.07.2020 - з моменту отриманння грошової компенсації за неторимане речове майно для позивача розпочався перебіг процесуального строку на звернення з даним позовом до суду, оскільки саме з цього дня позивач дізнався (мав реальну можливість дізнатися) про те, що відповідачі, з вини яких сталась затримка виплати всіх належних йому при звільненні сум, фактично з ним розрахувались, однак не виплатили при цьому середнього заробітку за час затримки виплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

Відтак, перебіг строку звернення до адміністративного суд почався для позивача з 17.07.2020, а не із 22.02.2021, як помилково вважає позивач.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас, з вказаним адміністративний позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 20.04.2021, що свідчить на користь висновку про пропуск позивачем, встановленого в ч. 5 ст. 122 КАС України місячного строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, в порушення вимог ч. 6 ст. 161 КАС України позивачем не надано до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску, а вказані у позовній заяві підстав, судом визнаються неповажними.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

1. позовної заяви та її копії із зазначенням змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

2.заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку зверненнядо суду, що вказані у позовній заяві.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Лавренчук