Справа № 640/2067/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2067/19 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Леруа Мерлен Україна» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.01.2019,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Леруа Мерлен Україна" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.01.2019 року № , № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року замінено сторону відповідача Офіс великих платників податків ДФС його правонаступником Офісом великих платників ДПС.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено доводи, які за своїм змістом аналогічні тим, які висловлені в акті перевірки та відзиві на позовну заяву.

24.02.2021, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду вх.№8086, ТОВ «Леруа Мерлен Україна» подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх безпідставними, в той час як рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Судом встановлено, що на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 20.12.2018 р. №2450, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 336, ст. 345, п. 1 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Леруа Мерлен Україна" з питань правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів за товарною підкатегорією 6306 12 00 00, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями у періоді з 10.03.2016 по 14.06.2018, про що складено акт перевірки від 14.01.2019 за №7/19/28-10-14-09/ .

Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення ТОВ "Леруа Мерлен Україна" вимог:

Закону України "Про митний тариф України" від 19.09.2013 р. №584-VII, пп. г) п. 5 ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України щодо невірної класифікації товарів (замість товарної підкатегорії 6306 22 00 00 - ставка ввізного мита 10%, застосовані товарні підкатегорії 6306 12 00 00 - ставка ввізного мита 5%, товар - "Навіси із синтетичних волокон: Навіс-газебо, стальна основа, поліестерове водонепроникне покриття...)", що призвело до заниження податкового зобов`язання з ввізного мита на загальну суму 180 064, 84 грн.;

п. 187.8 ст. 187 та п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму ввізного мита, у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 36 012, 97 грн.

До вказаних висновків контролюючий орган дійшов з огляду на наступне.

ТОВ "Леруа Мерлен Україна" за митними деклараціями, щодо яких проведено митне оформлення у періоді з 10.03.2016 р. по 14.06.2018 р., ввезено товари "Навіси із синтетичних волокон: Навіс-газебо, стальна основа, поліестерове водонепроникне покриття...)", який класифіковано за кодом 6306 12 00 00 "Брезенти, навіси і тенти; палатки; вітрила для човнів, серфінгів або сухопутних транспортних засобів; спорядження для кемпінгів: - брезенти, навіси і тенти: - із синтетичних волокон" (ставка ввізного мита - 5%).

Враховуючи Пояснення до УКТ ЗЕД, затверджені наказом ДФС України від 09.06.2015 р. №401, в тому числі, до товарної позиції 6306 груп 63 "Брезентові покриття", "Намети", з урахуванням правила 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, товар "Навіси із синтетичних волокон: Навіс-газебо, стальна основа, поліестерове водонепроникне покриття...)" повинен класифікуватися у товарній підкатегорії 6306 22 00 00 - палатки: - із синтетичних волокон (ставка ввізного мита - 10%).

Підхід Офісу щодо класифікації товару "Навіси із синтетичних волокон: Навіс-газебо, стальна основа, поліестерове водонепроникне покриття...)" в товарній підкатегорії 6306 22 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, узгоджується з позицією Департаменту аудиту ДФС, яка зазначена у листі від 11.12.2018 р. №38374/7/99-99-14-04-02-17.

Листом від 21.01.2019 р. за №11/01-19 ТОВ "Леруа Мерлен Україна" подано заперечення та зауваження до акту перевірки.

Листом Офісу великих платників податків ДФС від 29.01.2019 №4402/10/28-10-14-09-13 заперечення не враховано.

За наслідками проведення перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 31.01.2019 року:

№ , згідно з яким за порушення п.187.8 ст. 187, п.190.1 ст. 190 Податкового кодексу України товариству збільшено зобов`язання з ПДВ на суму 36 012, 97 грн. та накладено штрафні санкції у розмірі 9 003, 24 грн.;

№ , згідно з яким за порушення пп. г) п. 5 ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України товариству збільшено зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на суму 180 064, 84 грн. та накладено штраф у розмірі 45 665, 54 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятих відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся з позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем на порушення принципу обґрунтованості, що є підставою для визнання їх протиправними та скасування.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується та надаючи правову оцінку обставинам справи в частині щодо підстав для проведення документальної перевірки позивача, зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

За змістом пункту першого частини другої тієї ж статті документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

Отже, підставами для проведення позапланової невиїзної перевірки після завершення митного оформлення є наявність ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства з питань державної митної справи, які виявлені: за результатом аналізу інформації, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, а також з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів,

Сторонами не оспорюється, що імпортований позивачем товар, щодо правильності декларування кодів якого стосувалась документальна перевірка, пройшов митне оформлення. Митні декларації, в яких позивач задекларував до ввезення на митну територію України товар за кодом УКТ ЗЕД 6306 12 00 00, були прийняті митним органом

Встановлено, що підставою для проведення позапланової перевірки ТОВ "Леруа Мерлен Україна" відповідач зазначає п.1 частину 2 статті 351 Митного кодексу України. Однак, всупереч положень частини другої статті 71 Кодекс адміністративного судочинства України, ДПС не надала жодних доказів на підтвердження наявності наведених у наведеній нормі підстав.

Зокрема, із повідомлення від 20.12.2018 №207 про проведення документальної невиїзної перевірки та із акту перевірки від 14.01.2019 судом не встановлено, що органом ДПС отримано інформацію про товари за товарною підкатегорією 6306 12 00 00 щодо яких позивачем проведено митне оформлення за митними деклараціями у період з 10.03.2016 по 14.06.2018, від виробника цього товару або отримано відповідний висновок експерта, на підставі якого зроблено висновок про наявність ознак порушення законодавства з питань державної митної справи.

Не надано такої інформації до суду першої та апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позапланову невиїзну перевірку з питань правильності класифікації згідно із УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення, проведено безпідставно, оскільки відсутня інформація про наявність передбачених ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України підстав для проведення документальної перевірки.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 8 серпня 2019 року у справі № 2а/0370/3145/11826/4123/14 та 8 травня 2018 року у справі №808/1341/14

Даючи правову оцінку в частині висновків акту перевірки та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1, 2 Закону України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 р. №584-VII (у редакції чинній на час спірних правовідносин) митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Ставки ввізного мита можуть встановлюватися або змінюватися виключно шляхом внесення змін до Митного тарифу України в порядку, визначеному законом.

Основні правила інтерпретації УКЗ ЗЕД є додатком до Закону № 584-VII.

Правилами визначено Групу 63 "Інші готові текстильні вироби; набори; одяг та текстильні вироби, що використовувалися; ганчір`я" підгрупа 6306 Брезенти, навіси і тенти; палатки; вітрила для човнiв, серфiнгiв або сухопутних транспортних засобів; спорядження для кемпiнгiв - брезенти, навіси і тенти: 6306 12 00 00 - - із синтетичних волокон; - палатки: 6306 22 00 00 - - із синтетичних волокон.

Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затверджено наказом ДФС України від 09.06.2015 р. № 401 (чинні станом на період з 10.03.2016 по 14.06.2018).

Згідно з Правилом 6 Пояснень для юридичних цілей класифікація товарів у підпозиціях будь-якої товарної позиції проводиться відповідно до назви підпозицій і приміток, які стосуються підпозицій, а також вищезазначених Правил, за умови, що порівнювати можна лише підпозиції одного рівня. У цілях цього Правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів та груп, якщо не обумовлено інше.

Згідно з р. XI. Група 63 Пояснень до цієї товарної позиції включається ряд текстильних виробів, переважно виготовлених з міцної щільної парусини.

(1) Брезентові покриття. Переважно використовуються для запобігання псуванню від непогоди товарів, які зберігаються під відкритим небом або завантажені на судна, у вагони, вантажівки і т.д. Переважно тканини для них виготовляються з синтетичних або штучних волокон, з покриттям або без покриття, або з важкого чи досить важкого полотна (з конопель, джуту, льону чи бавовни). Ці брезентові покриття водонепроникні. Брезентові покриття з полотна переважно обробляються смолою або хімікатами для надання їм водонепроникності чи для попередження гниття. Вони переважно бувають прямокутної форми з підрубленими краями і можуть бути оснащені вічками, шнурами, планками і т.д. Брезентові покриття фасонні (наприклад, для копиць сіна, для палуб невеликих суден, вантажівок і т.д.) також включаються до цієї товарної позиції за умови, що вони плоскі.

(4) Намети- це укриття, для яких використовуються тканини від легких до досить важких з синтетичних або штучних волокон, бавовняних чи змішаних текстильних матеріалів, з покриттям або без покриття, дубльованих чи недубльованих, або з парусини. Вони переважно мають одинарний чи подвійний дах і боки або стінки (одинарні чи подвійні), що дозволяє закривати намет. До цієї товарної позиції включаються намети (тенти) різних розмірів і форм, тобто намети для військових, кемпінгів (включаючи рюкзакові намети), цирків і пляжів. Вони відносяться до цієї товарної позиції незалежно від того, оснащені вони чи не оснащені тичинами, кілочками, відтяжними мотузками чи іншими пристосуваннями.

Навіси (тенти) (також відомі як навіси будинків-фургонів (додаткові прибудови) за своєю структурою схожі на намети і тому розглядаються як намети. Тканини для них переважно виготовляються з синтетичних або штучних волокон або досить товстої парусини. Вони складаються з трьох стін і даху та призначені для збільшення житлової площі будинку-фургона.

З огляду на вказані положення Пояснень контролюючий орган дійшов висновку про те, що імпортований позивачем товар "Навіси із синтетичних волокон: Навіс-газебо, стальна основа, поліестерове водонепроникне покриття...)" має класифікуватися за кодом 6306 22 00 00 як палатки: - із синтетичних волокон (ставка ввізного мита - 10%).

При цьому, чому вказані положення Пояснень дали підстави для висновку про класифікацію товару за кодом 6306 22 00 00, не наведено, на що обґрунтовано звернута увага суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі відповідач також не наводить жодних аргументів на підтвердження свого висновку про необхідність зміни коду класифікації товарів, ввезених позивачем за період з 2016 по 2018 рік за УКТ ЗЕД з підкатегрії 6306 12 00 00 на підкатегрію 6306 22 00 00.

Єдиним, чим обґрунтовує податковий орган свою позицію є посилання в акті перевірки та в апеляційній скарзі на рішення щодо класифікації товару, затверджене на 62-й сесії ГС ВМО.

Згідно загальнодоступної інформації вказана сесія відбулася з 17 по 28 вересня 2018 року http://www.wcoomd.org/en/media/newsroom/2018/october/the-wco-harmonized-system-committee-held-its-62nd-session.aspx.

Враховуючи, що всі товари за митними деклараціями були ввезені позивачем на митну територію України до вересня 2018 року, то застосування податковим органом рекомендацій 62-ї сесії ГС ВМО до класифікації товарів позивача є необґрунтованим.

Інших підстав для самостійної класифікації імпортованих позивачем товарів податковим органом не наведено.

Колегія суддів наголошує, що матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем порушень при митному оформленні спірного товару, додаткових документів, пояснень тощо щодо товару у позивача не вимагалось ні під час митного оформлення останнього, ні під час проведення перевірки.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у спірному рішенні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2020 року - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст.329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: