Справа № 540/1616/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1616/20
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

за участю представника позивача - Васильєвої М.В.

розглянувши за правилами спрощенного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по справі № 540/1616/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, у якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 16.03.2020 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосовано штраф у розмірі 5858,72 грн. за період з 10.02.2018 року до 10.02.2020 року та нарахована пеня у розмірі 9272,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що розрахунок штрафу та пені, що доданий до оскаржуваного рішення, здійснений податковим органом невірно, а саме, позивач вважає, що пеня та штраф є завищеними, внаслідок невірного врахування податковим органом періодів несвоєчасної сплати ЄСВ. Так, на думку позивача, неправомірним є нарахування та застосування штрафу і пені за період з 10.02.2018 року по 18.10.2019 року за помилкову сплату ЄСВ за 2017 рік на інший казначейський рахунок. Крім того, позивач зазначає, що своєчасно сплатив ЄСВ за перший квартал 2018 року, а тому, підстави для нарахування пені та штрафу за цей період відсутні. Також, позивач вказує, що із врахуванням дійсних періодів та випадків прострочення у сплаті ЄСВ сума штрафів та пені є значно меншою, ніж зазначено в оскаржуваному рішенні.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 16.03.2020 року в частині застосування штрафу в розмірі 1689,60 грн. та нарахування пені в розмірі 3582,52 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просить змінити резолютивну частину рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та визначити, що оскаржуване рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині застосування штрафу у розмірі 2181,04 грн. та нарахування пені в розмірі 5307,57 грн. Доводами апеляційної скарги зазначено, що при вирішенні справи суд першої інстанції вірно виходив з того, що нарахування та застосування штрафу і пені за період з 10.02.2018 року по 18.10.2019 року за помилкову сплату ЄСВ за 2017 рік на інший казначейський рахунок є протиправним та вірно вказав на те, що позивач своєчасно сплатив ЄСВ за перший квартал 2018 року, однак, помилково визначив розмір штрафу та пені, що був застосований відповідачем за вказані періоди та помилково визначив суму штрафу та пені, на яку оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на правомірність нарахування штрафу 4196,12 грн. та пені 5240 грн. за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за період з 2 кварталу 2018 року по 4 квартал 2019 року.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та знаходиться на обліку в ГУДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі з 23.11.2015 року за номером 6262, як платник єдиного внеску.

05 травня 2020 року на адресу позивача надійшло рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 15 лютого 2020 року.

Вказаним рішенням, на підставі ч. 10, п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», застосовано штрафи у розмірі 5858,72 грн., що є 20% від суми несвоєчасно сплаченого єдиного внеску, та нараховано пеню в розмірі 9272,52 грн., що є 0,1% від суми недоїмки, всього на 15131,24 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування пені в розмірі 3852,35 грн. та застосування штрафу в розмірі 1689,60 грн. за 2017 рік є помилковим, оскільки позивач вчасно та в повному обсязі сплатив нарахування з ЄСВ за 2017 рік, але на помилковий казначейський рахунок (платіжне доручення № Р24А367256236А88619 від 08.02.2018 року).

Разом з цим, суд першої інстанції погодився із правомірністю нарахування контролюючим органом штрафу в розмірі 4196,12 грн. та пені в розмірі 5240 грн. за несвоєчасну сплату ЄСВ за період з 2 кварталу 2018 року по 4 квартал 2019 року.

З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено часткову протиправність рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 16.03.2020 року в частині застосування штрафу в розмірі 1689,60 грн. та нарахування пені в розмірі 3582,52 грн., як наслідок останнє визнається протиправним та скасовується в цій частині.

Стосовно застосування штрафу в розмірі 4169,12 грн. та нарахування пені в розмірі 5240 грн., суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 16.03.2020 року у наведеній частині є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

При цьому, згідно абз. 3 ч. 8 ст. 9 вказаного Закону (в редакції до 01.01.2018 року) платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI передбачено, що податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 вказаного Закону).

Оскаржуваним у даній справі рішенням до позивача застосовані штрафні санкції та нараховано пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску у сумі 8448 грн. за 2017 рік, період прострочення з 10.02.2018 року по 18.10.2019 року.

Поряд з цим, як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється під час апеляційного розгляду справи, позивачем єдиний внесок за 2017 рік було сплачено 08.02.2018 року згідно платіжного доручення від 08.02.2018 року, тобто, у строки, визначені абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», однак, позивачем помилково був визначений бюджетний рахунок зі сплати єдиного внеску.

Вказана помилка була виправлена позивачем самостійно шляхом перерахування 18.10.2019 року коштів у сумі 8448 грн. з одного бюджетного рахунку на інших, що підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.

Згідно частини 4 та 5 статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок (частини 4 та 5 статті 45 Бюджетного кодексу України).

Розділом 1 Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого Наказом Державного казначейства України 26 червня 2002 року № 122 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 липня 2002 року за № 594/6882 (далі - Положення), встановлено, що єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством (пункт 2.1 розділу 2 Положення).

За змістом розділу 3 Положення функціонування ЄКР забезпечує, зокрема, зарахування податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших надходжень, передбачених законодавством, до державного та місцевих бюджетів.

За встановлених у справі обставин щодо виконання позивачем зобов`язання зі сплати єдиного внеску у встановлені Законом терміни та розмірі, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про безпідставність застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за 2017 рік та нарахуванні пені оскаржуваним рішенням.

При цьому, доходячи вказаного висновку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно відхилив доводи контролюючого органу, що позивачем було несвоєчасно здійснено сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску за 2017 рік, оскільки допущена платником технічна помилка, внаслідок якої кошти зі сплати єдиного внеску помилково були перераховані на інший бюджетний рахунок, була виявлена самостійно позивачем та виправлена шляхом зарахування відповідних сум на правильний рахунок.

Крім того, колегія суддів зазначає, що зазначені штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі № 821/1897/17, від 11 квітня 2019 року у справі № 822/3323/17, від 10 квітня 2020 року у справі № 821/844/17.

Водночас, вирішуючи справу та доходячи вірного висновку про протиправність оскаржуваного рішення в частині застосування штрафу та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за 2017 рік, суд першої інстанції помилково в резолютивній частині визначив розмір пені, яка нарахована, внаслідок несвоєчасної сплати єдиного внеску за вказаний період.

Так, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку оскаржуваного рішення, за несвоєчасну сплату єдиного внеску за 2017 рік позивачу нарахована пеня у сумі 3852,52 грн., а не у сумі 3582,52 грн., як визначено судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині нарахування пені у сумі 3852,52 грн., яка нарахована за несвоєчасну сплату єдиного внеску за 2017 рік.

Також, в апеляційній скарзі позивач вказує на протиправність нарахування пені за період з 20.04.2018 року по 18.10.2019 року у розмірі 1344,08 грн. та штрафу у сумі 491,44 грн. оскаржуваним рішенням за несвоєчасну сплату єдиного внеску за 1 квартал 2018 року.

Надаючи оцінку вказаним доводам апелянта, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (в редакції з 01.01.2018 року) платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно матеріалів справи, позивачем єдиний внесок за 1 квартал 2018 року було сплачено згідно платіжного доручення від 13.04.2018 року, тобто, у строки, визначені абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Зазначені обставини жодним чином не спростовуються та не оспорюються відповідачем.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на правомірність нарахування позивачу пені та штрафу за несвоєчасну сплату єдиного внеску за 2-4 квартали 2018 року.

Проте, рішення в частині накладання штрафу та нарахування пені за 2-4 квартали 2018 року не оскаржується позивачем під час апеляційного розгляду та рішення відповідача у вказаній частині не є предметом апеляційного перегляду.

За встановлених у справі обставин щодо виконання позивачем зобов`язання зі сплати єдиного внеску за 1 квартал 2018 року у встановлені Законом терміни та розмірі, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про безпідставність застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та нарахуванні пені оскаржуваним рішенням за період з 20.04.2018 року по 18.10.2019 року у розмірі 1344,08 грн. та 491,44 грн. відповідно.

В іншій частині рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржується та не є предметом апеляційного перегляду.

З огляду на викладене, на підставі ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні із викладенням абз. 2 його резолютивної частини у новій редакції та визначенням, що рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 16.03.2020 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині застосування штрафу в розмірі 2181,04 грн. та нарахування пені в розмірі 5196,60 грн.».

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року змінити в резолютивній частині, виклавши абз. 2 у наступній редакції:

«Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 16.03.2020 року в частині застосування штрафу в розмірі 2181,04 грн. та нарахування пені в розмірі 5307,57 грн.».

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1261,20 грн.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Повний текст рішення складено 26.04.2021 р.

Головуюча суддя Шевчук О.А.
Судді Бойко А.В. Федусик А.Г.