Справа № 420/1693/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1693/21
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Руссу Анастасії Павлівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (надалі - відповідач), в якому просила визнати постанову Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 29.01.2021 року про закінчення виконавчого провадження №63484576 протиправною та скасувати її.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що нормативною базою для закінчення виконавчого провадження №63484576 по примусовому виконанню постанови поліції про накладення штрафу став п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Фактичною підставою став лист начебто Департаменту патрульної поліції до виконавчої служби про скасування своєї постанови від 28.07.2020 року серії 1АВ №00609111. Однак, такого листа, адресованого саме виконавчій службі, та наявного в АСВП взагалі не мається. Позивач вважає спірну постанову протиправною.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12.10.2020 року до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява стягувача - Департаменту патрульної поліції в Київській області Національної поліції України про стягнення штрафу на підставі постанови серії 1АВ №00609111 від 28.07.2020 року з ОСОБА_1 у розмірі 510,00 грн..

19.10.2020 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63484576 з примусового виконання постанови серії 1АВ №00609111 від 28.07.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн..

05.01.2021 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено запит до Департаменту патрульної поліції в Київській області Національної поліції України про надання інформації щодо направлення постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ..

Листом від 18.01.2021 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України повідомив ОСОБА_1 , що постанова серії 1АВ №00609111 від 28.07.2020 року про стягнення штрафу у розмірі 510,00 грн. скасована, справа про адміністративне правопорушення за вказаною постановою закрита.

Листом від 19.01.2021 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України повідомив Державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), що постанова серії 1АВ №00609111 від 28.07.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн. не набула чинності в установленому законодавством порядку.

Як зазначає державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у постанові про стягнення штрафу серії 1АВ №00609111 від 28.07.2020 року з ОСОБА_1 наявний ідентифікатор доступу на сайті «bdr.mvs.gov.ua», при переході за даним доступом можна побачити статус постанови про адміністративне правопорушення - «скасовано».

В зв`язку із зазначеним, 29.01.2021 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Хоменко Є.В. було закінчено виконавче провадження ВП №63484576 з примусового виконання постанови Департаменту патрульної поліції в Київській області Національної поліції України серії 1АВ №00609111 від 28.07.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн. на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погодившись із вказаною постановою державного виконавця, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що отриманий лист з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та інформації з сервісу перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі за посиланням «bdr.mvs.gov.ua» були для старшого виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Хоменко Є.В. належними та достатніми доказами для закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджується з рішенням відповідача про застосування п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, на думку позивача, дана норма може бути застосована виключно до скасування рішень суду. Проте дана норма не містить жодного посилання на скасування самого виконавчого документа. Крім того, на думку позивача, на підставі постанов поліції не видаються окремі виконавчі документи, що є обов`язковою умовою застосування зазначеної норми. Отже, на переконання скаржника, Відповідач застосував до постанови поліції норму, яка регламентує поводження виключно з судовими рішеннями, але жодного рішення суду про скасування рішення поліції матеріали справи не містять.

Отже, як вважає апелянт, Відповідач повинен був саме повернути виконавчий документ, а не закінчувати виконавче провадження.

Пунктом 6 ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.213 КУПаП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Зі змісту положень ст.283 КУПаП вбачається, що за результатами розгляду справ про адміністративне правопорушення органом, який розглядав таку справу виноситься постанова, яка приймається у формі рішення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Положеннями ч.1 ст.308 КУпАП визначено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Отже, із системного аналізу вищенаведених норм права можливо дійти висновку, що постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є виконавчими документами, які підлягають виконанню у примусовому порядку органами державної виконавчої служби.

Відповідно п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для повернення виконавчого документу стягувачу визначені у пунктах 1-11 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», і в цьому переліку відсутня така підстава для повернення, як скасування виконавчого документу органом, що його видав, або судом.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія відхиляє доводи апелянта, що в п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» мова йде виключно про скасування рішення суду.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч.4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході примусового виконання виконавчого документу (постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1АВ №00609111 від 28.07.2020 року у ВП №63484576), виконавцем було з`ясовано, що така постанова скасована.

Крім того, факт скасування такої постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ №00609111 від 28.07.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн. підтверджується листом від 18.01.2021 року №846/41/27/03-2021 Департамента патрульної поліції Національної поліції України, а також відомостями з веб-сайту сервісу перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі, розташованого за адресою: https://bdr.mvs.gov.ua/, та є у відкритому доступі.

Крім того, судова колегія зазначає, що відповідно до матеріалів справи, 10.03.2021 року державним виконавцем Хоменко Є.В. було направлено на адресу Департаменту патрульної поліції та Національної поліції України запит з метою отримання інформації щодо того на підставі якого рішення було скасовано постанови про адміністративні правопорушення та закрито провадження щодо ОСОБА_1 ..

24.03.2020 року на вищевказаний запит було надіслано відповідь, з якої вбачається, що постанови про накладення адміністративних стягнень у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ №00609111 скасовано, провадження у справі закрито відповідно до п.7 ст.247 КУпАП.

Крім того, матеріали справи містять рішення від 14.01.2021 року про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи за п.7 ст.247 КУпАП. З рішення вбачається, що зміст складених постанов щодо ОСОБА_1 , зокрема в постанові серії 1АВ №00609111, не відповідає вимогам ст.283 КупАП, оскільки поштова адреса ОСОБА_1 зазначена як АДРЕСА_1 , проте, місце проживання особи зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Вищенаведене стало підставою для прийняття рішення про скасування постанови серії 1АВ №00609111 та закриття справи за п.7 ст.247 КУпАП.

Враховуючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення була скасована, і як наслідок відсутність законних підстав для примусового виконання такої постанови, державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №63484576 з примусового виконання постанови Департаменту патрульної поліції в Київській області Національної поліції України серії 1АВ №00609111 від 28.07.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн. на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова від 29.01.2021 року про закінчення виконавчого провадження №63484576 прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Руссу Анастасії Павлівни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.