Справа № 160/6142/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 квітня 2021 року Справа № 160/6142/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (відповідач-2), в якій позивач просить:

- визнати дії чи бездіяльність Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, за результатом подання моєї скарги до Кабінету Міністрів України за № БЛ-11546789 від 09.11.2020, на підставі статті 28 закону України «Про звернення громадян», протиправними та зобов`язати Державу Україна в особі Кабінету Міністрів України, на підставі частини 1 статті 276 ЦКУ, негайно вчинити дії спрямовані на поновлення:

1) гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 50 Конституції України;

2) гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 54 Конституції України;

4) гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 23 Конституції України;

5) гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 24 Конституції України;

6) гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України;

7) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України;

8) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України;

9) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України;

10) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України;

11) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України;

12) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло., у відповідності із статтею 48 Конституції України;

13) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України;

14) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України,шляхом запровадження у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, на підставі пункту 10-1 Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відшкодувати за рахунок держави моральну шкоду, яка є гарантією захисту прав фізичних та юридичних осіб від протиправних дій посадових осіб державних органів влади, за порушення Державою Україна в особі Кабінету Міністрів України:

1) гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 50 Конституції України;

2) гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 54 Конституції України;

3) гарантії права на звернення щодо реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 » та скаргою про їх порушення, у відповідності із законом України «Про звернення громадян» та статтею 40 Конституції України;

4) гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 23 Конституції України;

5) гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 24 Конституції України;

6) гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України;

7) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України;

8) розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України;

9) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України;

10) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України;

11) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України;

12) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло., у відповідності із статтею 48 Конституції України;

13) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України;

14) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України, на підставі статті 1173, частини 2 статті 276 Цивільного кодексу України, статті 25 закону України «Про звернення громадян», статті 56 Конституції України,

моральну шкоду ОСОБА_1 за моральні страждання, продовж 2006-2021 років, у розмірі 10000 ( тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_3 за моральні страждання, продовж 2006-2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_4 за моральні страждання, продовж 2006 2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_5 за моральні страждання, продовж 2006 2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_1 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_3 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_4 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_5 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду за період з 1 січня 2007 року по дату забезпечення реалізації у виробництво спільної інтелектуальної власності по вказаним заявкам на винаходи у розмірі всіх місячних мінімальних Єдиних соціальних внесків до Пенсійного фонду;

відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду за період з 1 січня 2007 року по дату її виплати шкоду у розмірі всіх місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_5 матеріальну шкоду за період з 1 вересня 2015 року по дату забезпечення реалізації у виробництво спільної інтелектуальної власності по вказаним заявкам на винаходи у розмірі всіх місячних мінімальних Єдиних соціальних внесків до Пенсійного фонду;

відшкодувати ОСОБА_5 матеріальну шкоду за період з 1 вересня 2015 року по дату її виплати шкоду у розмірі всіх місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі вартості газу та електричної енергії за опалювальний період 2020-2021 року;

перерахувати вказані кошти за моральні страждання у розмірі 40 тисяч місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб та упущену вигоду ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у розмірі 1400 млн. грн., які є коштами платників податків, на рахунок Благодійного фонду «Екологія-Геос», код отримувача 33474710, АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 року зазначена вище справа розподілена судді Туровій О.М.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі встановлено, що позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачеві на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 1 статті 172 КАС України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому, ч.4 ст.172 КАС України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Так, зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 встановлено, що частина позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (відповідач-2) не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>.

З огляду на це, не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч.1 ст.2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Тобто спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним владних управлінських функцій, які він повинен здійснювати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, що виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, якщо суб`єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і відповідно не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

За правилами п.1 ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Пунктами 8, 9 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

З матеріалів позовної заяви слідує, що ОСОБА_3 заявлено позовні вимоги про зобов`язання держави України в особі Кабінету Міністрів України на підставі частини 1 статті 276 ЦКУ, негайно вчинити дії спрямовані на поновлення:

1) гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 50 Конституції України;

2) гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 54 Конституції України;

3) гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 23 Конституції України;

4) гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 24 Конституції України;

5) гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України;

6) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України;

7) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України;

8) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України;

9) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України;

10) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України;

11) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло., у відповідності із статтею 48 Конституції України;

12) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України;

13) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України,шляхом запровадження у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- про зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області на підставі пункту 10-1 Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відшкодувати за рахунок держави моральну шкоду, яка є гарантією захисту прав фізичних та юридичних осіб від протиправних дій посадових осіб державних органів влади, за порушення Державою Україна в особі Кабінету Міністрів України:

1) гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 50 Конституції України;

2) гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 54 Конституції України;

3) гарантії права на звернення щодо реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 » та скаргою про їх порушення, у відповідності із законом України «Про звернення громадян» та статтею 40 Конституції України;

4) гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 23 Конституції України;

5) гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 24 Конституції України;

6) гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України;

7) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України;

8) розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України;

9) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України;

10) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України;

11) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України;

12) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло., у відповідності із статтею 48 Конституції України;

13) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України;

14) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України, на підставі статті 1173, частини 2 статті 276 Цивільного кодексу України, статті 25 закону України «Про звернення громадян», статті 56 Конституції України,

моральну шкоду ОСОБА_1 за моральні страждання, продовж 2006-2021 років, у розмірі 10000 ( тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_3 за моральні страждання, продовж 2006-2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_4 за моральні страждання, продовж 2006 2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_5 за моральні страждання, продовж 2006 2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_1 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_3 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_4 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_5 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду за період з 1 січня 2007 року по дату забезпечення реалізації у виробництво спільної інтелектуальної власності по вказаним заявкам на винаходи у розмірі всіх місячних мінімальних Єдиних соціальних внесків до Пенсійного фонду;

відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду за період з 1 січня 2007 року по дату її виплати шкоду у розмірі всіх місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_5 матеріальну шкоду за період з 1 вересня 2015 року по дату забезпечення реалізації у виробництво спільної інтелектуальної власності по вказаним заявкам на винаходи у розмірі всіх місячних мінімальних Єдиних соціальних внесків до Пенсійного фонду;

відшкодувати ОСОБА_5 матеріальну шкоду за період з 1 вересня 2015 року по дату її виплати шкоду у розмірі всіх місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі вартості газу та електричної енергії за опалювальний період 2020-2021 року;

перерахувати вказані кошти за моральні страждання у розмірі 40 тисяч місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб та упущену вигоду ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у розмірі 1400 млн. грн., які є коштами платників податків, на рахунок Благодійного фонду «Екологія-Геос», код отримувача 33474710, АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

При цьому, вищевказані вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлені позивачем без заявлення відповідних позовних вимог про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідачів суб`єктів владних повноважень, що були вчинені (прийняті) відносно тих обставин, що призвели до зазначених позивачем моральних переживань чи душевних страждань, та без вимог про зобов`язання вчинити цих суб`єктів будь-які дії чи утриматися від їх вчинення.

Так, дії (бездіяльність) та рішення Кабінету Міністрів України щодо порушення екологічних прав співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », права на звернення щодо реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » брати участь в управлінні державними справам, права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає, права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, в рамках цієї справи позивачем не оскаржуються.

Також позивачем не оскаржуються взагалі жодні рішення (дії чи бездіяльність) Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, і до цього відповідача заявляються виключно вимоги про відшкодування за рахунок держави моральної шкоди за порушення Державою Україна в особі Кабінету Міністрів України прав позивача, а також про відшкодування матеріальної шкоди та упущеної вигоди ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Таким чином, вищевказані вимоги про відшкодування шкоди (моральної та матеріальної), а також упущеної вигоди, заподіяної протиправними діями суб`єкта владних повноважень, заявлені ОСОБА_3 без вимоги вирішити публічно-правовий спір з таких підстав.

Натомість, оскаржуючи дії Кабінету Міністрів України щодо неналежного, на думку позивача, розгляду його звернень, а саме скарги за № БЛ-11546789 від 09.11.2020, ОСОБА_3 окремо, окрім вищенаведених вимог про відшкодування моральної шкоди цим відповідачем, заявляє позовні вимоги про відшкодування Кабінетом Міністрів України моральної шкоди, завданої неналежним розглядом вищевказаної скарги позивача, тобто заявляє такі вимоги про відшкодування шкоди в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зважаючи на те, що позовні вимоги про зобов`язання Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, на підставі частини 1 статті 276 ЦКУ, негайно вчинити дії спрямовані на поновлення:

1) гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 50 Конституції України;

2) гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 54 Конституції України;

4) гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 23 Конституції України;

5) гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 24 Конституції України;

6) гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України;

7) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України;

8) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України;

9) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України;

10) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України;

11) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України;

12) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло., у відповідності із статтею 48 Конституції України;

13) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України;

14) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України,шляхом запровадження у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- про зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області на підставі пункту 10-1 Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відшкодувати за рахунок держави моральну шкоду, яка є гарантією захисту прав фізичних та юридичних осіб від протиправних дій посадових осіб державних органів влади, за порушення Державою Україна в особі Кабінету Міністрів України:

1) гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 50 Конституції України;

2) гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 54 Конституції України;

3) гарантії права на звернення щодо реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 » та скаргою про їх порушення, у відповідності із законом України «Про звернення громадян» та статтею 40 Конституції України;

4) гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 23 Конституції України;

5) гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 24 Конституції України;

6) гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України;

7) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України;

8) розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України;

9) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України;

10) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України;

11) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України;

12) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло., у відповідності із статтею 48 Конституції України;

13) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України;

14) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України, на підставі статті 1173, частини 2 статті 276 Цивільного кодексу України, статті 25 закону України «Про звернення громадян», статті 56 Конституції України,

моральну шкоду ОСОБА_1 за моральні страждання, продовж 2006-2021 років, у розмірі 10000 ( тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_3 за моральні страждання, продовж 2006-2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_4 за моральні страждання, продовж 2006 2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_5 за моральні страждання, продовж 2006 2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_1 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_3 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_4 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_5 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн. грн.;

відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду за період з 1 січня 2007 року по дату забезпечення реалізації у виробництво спільної інтелектуальної власності по вказаним заявкам на винаходи у розмірі всіх місячних мінімальних Єдиних соціальних внесків до Пенсійного фонду;

відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду за період з 1 січня 2007 року по дату її виплати шкоду у розмірі всіх місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_5 матеріальну шкоду за період з 1 вересня 2015 року по дату забезпечення реалізації у виробництво спільної інтелектуальної власності по вказаним заявкам на винаходи у розмірі всіх місячних мінімальних Єдиних соціальних внесків до Пенсійного фонду;

відшкодувати ОСОБА_5 матеріальну шкоду за період з 1 вересня 2015 року по дату її виплати шкоду у розмірі всіх місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі вартості газу та електричної енергії за опалювальний період 2020-2021 року;

перерахувати вказані кошти за моральні страждання у розмірі 40 тисяч місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб та упущену вигоду ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у розмірі 1400 млн. грн., які є коштами платників податків, на рахунок Благодійного фонду «Екологія-Геос», код отримувача 33474710, АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2

заявлені ОСОБА_3 без заявлення в одному провадженні з ними вимог про вирішення публічно-правового спору (без заявлення позовних вимог про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідачів суб`єктів владних повноважень та без вимог про зобов`язання вчинити цих суб`єктів будь-які дії чи утриматися від їх вчинення), а також стосуються в частині відшкодування моральної та матеріальної шкоди, що само по собі в контексті приписів п.1 ч.1 ст.19 ЦПК України є справою цивільної юрисдикції, а тому цей спір у вказаній частині не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Інші позовні вимоги, заявлені ОСОБА_3 , є такими, що мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Як зазначалося вище, відповідно до ч.4 ст.172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, ч.4 ст.172 КАС України встановлено заборону на об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, що є загальним правилом, яке застосовується до інституту об`єднання в одне провадження кількох вимог.

Аналогічне правило закріплено і ч.6 ст.21 КАС України, згідно з якою не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Єдина можливість об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, передбачена ч.5 ст.21 КАС України, відповідно до якої вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У даному випадку позивачем порушено встановлене ч.6 ст.21 та ч.4 ст.172 КАС України правило об`єднання в одне провадження кількох вимог, через одночасне об`єднання вимог, що належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з вимогами, що мають розглядатися за правилами цивільного судочинства, що є неприпустимим, оскільки не належить до встановленого законом (ч.5 ст.21 КАС України) виключення, за яким такі вимоги можливо б було поєднати.

Водночас, ч.4 ст.172 КАС України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що у даному випадку позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог внаслідок об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, суд доходить висновку про наявність підстав для повернення ОСОБА_1 його позовної заяви на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись статтями 169, 172, 287, 248, 256 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова