Справа № 808/1402/18
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року

м. Київ

справа №808/1402/18

адміністративне провадження №К/9901/4996/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ім.А.М.Кузьміна» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року (судді: Сафронова С.В. (головуючий), Мельник В.В., Чепурнов Д.В.) у справі №808/1402/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ім.А.М.Кузьміна» до Запорізької митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ім.А.М.Кузьміна» (далі - позивач, Товариство) звернулося до суду з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган, митний орган) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA112070/2017/000090/2 від 24.10.2017 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112070/2017/00390 від 24.10.2017 за ВМД №UA112070/2017/016905.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів, оскільки позивачем до декларації митної вартості були додані документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Натомість всі зауваження контролюючого органу не свідчать про неповноту чи про недостовірність відомостей щодо митної вартості імпортованих товарів, що вказані в поданих документах, а тому рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови прийняті відповідачем всупереч вимог Митного кодексу України та підлягають скасуванню.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року (суддя Бойченко Ю.П. ) позов Товариства задоволено, визнано протиправним та скасовано оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA112070/2017/000090/2 від 24.10.2017 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112070/2017/00390 від 24.10.2017.

Суд дійшов висновку, що розбіжності, які містили документи подані Товариством до митного оформлення, не стосувались числових значень складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а тому надані позивачем документи для проведення митного оформлення підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним (резервним) методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та відповідну картку відмови.

4. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову Товариства відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано висновком про те, що позивачем не було надано усіх необхідних документів, передбачених Митним кодексом України, для визначення митної вартості товару за ціною контракту, а митний орган довів, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та є недостатніми у своїй сукупності для спростування сумнів у достовірності наданої інформації, а тому рішення про коригування митної вартості та картка відмови були прийняті обґрунтовано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року та залишити в силі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14.11.2016 між ПАТ «Дніпроспецсталь» (покупець) та фірмою Intercommodities SA (Швейцарія) - продавець укладено контракт купівлі-продажу №13160718, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує феросплави та інші матеріали, кількість, якість, ціна, вартість, терміни і умови поставки якого визначається в специфікаціях.

18 жовтня 2017 року між ПАТ «Дніпроспецсталь» та Intercommodities SA узгоджено специфікацію №143 до контракту №13160718 від 14.11.2016, відповідно до якої позивач придбає у Intercommodities SA товар - ферованадій (Ferro Vanadium).

Для здійснення митного оформлення товару декларантом ПАТ «Дніпроспецсталь» 19.10.2017 подано до митного оформлення митну декларацію №UA112070/2017/016905 на товар: «Феросплави-ферованадій, фракція 5-50 mm, вага чистого ванадію 8137 кг, у біг бегах. Партії:369/5595 - 5602 (235/9 - 238/9) 369/5603-5610(239/9-244/9). Вміст: V 81.37%, C 0.15%, Si 1.30%, Cu 0.09%, Al 1.28%, P 0.022%, S 0.024%, Fe(баланс) 15.75%, ГОСТ 27130-94, марка FeV80. Застосовується у сталеплавильному виробництві, для легування сталі. Виробник: Evraz Nikom a.s., CZ.».

В МД №UA112070/2017/016905 позивачем у графі 43 зазначено основний (перший) метод визначення митної вартості за ціною угоди, а платежі ввізного мита становили 169582,99 грн, податок на додану вартість 1729746,51 грн, всього 1899329,50 грн.

Під час проведення контролю та перевірки правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару митний орган дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме:

- в копії інвойсу від 18.10.2017 №VN-17-017 - зазначений SWIFT CRESCHZZ80A банківської установи CREDIT SUISSE підприємства «Intercommodities SA», не відповідає SWIFT CRESCHZZ69A, зазначеному в зовнішньоекономічному договорі (контракті) купівлі-продажу товарів від 14.11.2016 №13160718;

- в копії інвойсу 18.10.2017 №VN-17-017 вказано назву лоту - 369/5603-5610(239/9-244-9), а в сертифікаті якості М20158716 від 03.10.2017 та на маркуванні товару вказано - 369/5603-5610 (239/9-245/9), що не дає можливості однозначно визначити вміст ванадію в партії товару, який безпосередньо впливає на ціну товару.

24 жовтня 2017 року ПАТ «Дніпроспецсталь» додаткового до митного органу подано: копію контракту №2017-10 IC/MBR FeVd від 05.10.2017 з перекладом п.3.2; інвойс №VN-17-017 від 18.10.2017; копію експортної МД №17CZ6100002ICTXKE0 від 02.10.2017; лист від 20.10.2017.

За результатами розгляду поданих документів митний орган дійшов висновку про те, що:

- в контракті з третіми особами наданий переклад п.3.2 про розрахунок ціни для «INTERCOMMODITIES SA», але відсутні документи з числовими показниками (наведено лише формулу розрахунку);

- експортна декларація містить лише статистичну вартість в валюті країни відправника, і відсутня інформація про вартість в USD, та відсутній курс валюти при оформленні експортної МД (неможливо прорахувати вартість товару);

- в листі про помилку в інвойсі виправлено номер партії, але виплавлено символ "-" на "/", однак не вірним залишається числова складова номеру партії 369/5603-5610(239/9-244/9), а в сертифікаті якості М20158716 від 03.10.2017 та на маркуванні товару вказано - 369/5603-5610 (239/9-245/9);

- в листі відповіді зазначено, що обидва SWIFT є дійсними, однак інформація про SWIFT, що зазначена в інвойсі відсутня в будь яких товаросупровідних документах.

Митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості товару з урахуванням інформації наявної в органі доходів і зборів та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA112070/2017/000090/2 від 24.10.2017 із застосуванням шостого методу визначення митної вартості товару. У митному оформленні МД №UA112070/2017/016905 від 19.10.2017 було відмовлено, складено картку відмови в митному оформлені №UA112070/2017/00390 від 24.10.2017.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги Товариство цитує норми матеріального та процесуального права, посилається на невідповідність висновку суду апеляційної інстанції фактичним обставинам справи та про безпідставність коригування митним органом митної вартості товарів за другорядним методом (резервним), оскільки для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом позивачем було надано необхідний пакет підтверджуючих документів, в яких чітко визначена ціна придбаного товару, та з яких не вбачається розбіжностей чи обставин, які впливають саме на числове значення заявленої митної вартості товару.

9. Контролюючим органом надано відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність висновку суду апеляційної інстанції про безпідставність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, з огляду на надання останнім документів, які містили розбіжності щодо ціни, що фактично підлягає сплаті за імпортовані товари, у зв`язку з чим просить залишити касаційну скаргу Товариства без задоволення та залишити в силі постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Конституція України:

10.1. Стаття 19.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Частина 1 статті 49.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

11.2. Частина перша статті 52.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

11.3. Частина друга статті 53.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

11.4. Частина третя статті 53.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

11.5. Частина четверта статті 53.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

11.6. Частина п`ята статті 53.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

11.7. Частина перша статті 54.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

11.8. Частина друга статті 54.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

11.9. Частина третя статті 54.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

11.10. Частина шоста статті 54.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

11.11. Частина сьома статті 54.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

11.12. Частина перша статті 57.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

11.13. Частина друга статті 57.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

11.14. Частина третя статті 57.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

11.15. Частина четверта статті 57.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

11.16. Частина восьма статті 57.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

13. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

14. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

15. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

16. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

17. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

18. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).

19. Суд апеляційної інстанції обґрунтовуючи відмову у задоволенні позову, погодився з висновками контролюючого органу, що надані декларантом документи для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності та не підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару за основним методом.

Так, суд апеляційної інстанції виходив з наступного:

- позивач на спростування розбіжностей зазначення в копії інвойсу від 18.10.2017 №VN-17-017 - про «SWIFT CRESCHZZ80A», а в зовнішньоекономічному договорі купівлі-продажу товарів від 14.11.2016 №13160718 - про «SWIFT CRESCHZZ69A», надав лише пояснення з посиланням на отриману інформацію від підприємства «Intercommodities SA» щодо чинності обох SWIFT, хоча самі по собі такі пояснення (без підтвердження цього факту належними документами) не можуть визнаватися доказом у розумінні ст.53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До того, вказаним листом ніяким чином не пояснюється відсутність інформації про зазначений в інвойсі «SWIFT CRESCHZZ80A» в будь яких товаросупровідних документах;

- митницею було беззаперечно встановлено повну різність інформації про банк бенефіціара, його реквізити та особу отримувача, між тим, що зазначено в копії платіжного доручення і тим, що міститься в інвойсі від 18.10.2017 №VN-17-017, який надавався до митного оформлення, що відповідно не надавало митниці підстав враховувати платіжне доручення в іноземній валюті №37 від 11.01.2018 (а.с.69), як доказ оплати декларантом протягом гарантійного терміну товару за ціною угоди.

Колегія суддів вважає такі висновки правильними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги Товариства вказаних обставин не спростовують.

Також, колегія суддів вважає правильним і висновок суду апеляційної інстанції відносно неврахування листа компанії «Intercommodities SA» від 20.10.2017, наданому на усунення розбіжності інформації стосовно лоту, в якому зазначено про помилкове зазначення в інвойсі символу "- " замість "/", оскільки вказаний лист стосується іншого номеру інвойсу, а саме ТU-17-015, в той час як до митного оформлення надано інвойс VN-17-017, що у сукупності свідчить про недоведеність позивачем своїх вимог і у зазначеній частині, оскільки наданим листом компанії «Intercommodities SA» розбіжності стосовно «лоту» усунуті не були.

Суд апеляційної інстанції при прийнятті рішення також обґрунтовано дослідив рух (з моменту попереднього його ввезення на митну територію України) придбаного позивачем за контрактом з фірмою Intercommodities SA (Швейцарія) товару «Ферованадій марки FеV80» (країна, виробництва та походження - Чеська Республіка; виробник - Еvraz Nikom a.s.; код згідно з УКТ ЗЕД - ), а також проаналізувавши оформлення письмовими Договорами «перехід» товару «Ферованадій марки FеV80» між «MBR Metal - ТОВ АВТОМІР-ТРАНС - Intercommodities SA - ПрАТ Дніпроспецсталь», та встановив, що товар, перебуваючи весь час в зоні Дніпропетровської митниці ДФС, тобто, з дати його ввезення на митну територію України (06.10.2017) і до направлення його позивачу (17.10.2017) до Запорізької митниці ДФС, фактично зменшив вартість з « 36,6075 дол.США/кг або 44,9889 дол. США/кг V», що була задекларована в режимі «митний склад», до рівня « 32,087 дол.США/кг або 39,4335 дол.США/кг V», що задекларовано в режимі «імпорт». Тобто всього лише за 13 днів перебування товару на митній території України шляхом оформлення Договорів між трьома підприємствами: «MBR Metal» (Єстонія. Талін), ТОВ АВТОМІР-ТРАНС (Україна. м.Дніпро), Intercommodities SA (Швейцарія), без його реального вивезення з зони контролю Дніпропетровської митниці до оформлення документів продажу цього товару ПрАТ Дніпроспецсталь» (Україна. м.Запоріжжя) відбулось суттєве заниження вартості імпортованого позивачем товару.

Позивачем не доведено, що придбаний ним у Intercommodities SA (Швейцарія) товар є іншим ніж той, що завозився на митну територію України за МД UA110120/2017/110272 від 06.10.2017.

Касаційна скарга також не містить жодних доводів на спростування вказаних вище обставин.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що подані позивачем під час митного оформлення для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та у своїй сукупності є недостатніми для спростування сумнів у достовірності наданої інформації щодо ціни імпортованого товару, а з урахуванням встановлених обставин справи щодо фактичного руху спірного товару, свідчать про факт заниження позивачем вартості імпортованого товару.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

20. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Митного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанцій не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ім.А.М.Кузьміна» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року слід залишити без задоволення.

21. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

22. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша стаття 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М.Кузьміна" залишити без задоволення.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 808/1402/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова