Справа № 280/1579/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Справа № 280/1579/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області (70540, Запорізька область, Оріхівський район, с. Таврійське, вул. Центральна, 13, )

про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із позовною заявою до Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 20 від 11.02.2021 "Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства" громадянину ОСОБА_1 ;

зобов`язати Таврійську сільську раду Оріхівського району Запорізької області прийняти рішення про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею - 0,5000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позову посилається на те, що оскаржуваним рішенням відмовлено позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з декількох підстав, які позивач вважає незаконними та необгрунтованими. Так, як зазначено у рішенні відповідача, згідно з погосподарським обліком Таврійської сільської ради земельна ділянка, запитувана у заяві позивача, згідно з графічними матеріалами місця розташування земельної ділянки, обліковується за іншим громадянином, та позивачем не надано погодження землекористувача земельної ділянки. Однак, приймаючи рішення відповідач не вказав, кому саме належить земельна ділянка та на якій підставі земельна ділянка була передана у власність, користування чи оренду, не надав копії рішення Таврійської сільської ради, яке б підтверджувало передачу земельної ділянки іншій особі. Крім того, відповідач посилається на записи погосподарського обліку, у якому начебто вказано користувача земельної ділянки. Проте, відповідно до Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої Наказом Державної служби статистики України № 56 від 11.04.2016р., а саме ч. 2 розділу 1 погосподарський облік не передбачає реєстраційних дій і не несе жодних правових наслідків для об`єктів, відносно яких він здійснюється. Крім того зазначає, що невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності Законам або прийнятим відповідно до них нормативно - правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко - економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, тощо. Оскаржуване рішення такого обгрунтування не містить. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позовну заяву не визнав, у відзиві від 05.04.2021 вх. № 19474 посилається на те, що крім заяви позивача від 01.02.2021 до Таврійської сільської ради 10 лютого 2021 року надійшла для розгляду на сесії заява гр. ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та документи, які підтверджують, що він є спадкоємцем майна за вищевказаною адресою. Рішенням Таврійської сільської ради п`ятої сесії восьмого скликання від 11.02.2021 року № 19 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначає, що спірна земельна ділянка згідно з погосподарським обліком Таврійської сільської ради з 1994 року по 22.06.2013 обліковувалася за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,02 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га (город біля хати), що знаходяться в межах населеного пункту на території Таврійської сільської ради, тобто присадибне землекористування складало площу 0,5200 (0,02 + 0,50 га). З 2013 року земельна ділянка знаходиться в користуванні спадкоємця та його матері ОСОБА_4 . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_2 , успадкував після смерті бабусі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Студенцовим О.В. приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області 25.03.2021 р. за р. № 144). Вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом свідчить про те, що правонаступником ОСОБА_3 є її онук ОСОБА_2 . Відтак, вважає що рішення прийнято у межах повноважень та у спосіб, визначений законом. На підставі викладеного, просить у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Ухвалою суду від 15.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1579/21. Призначено судове засідання на 12 квітня 2021 року.

У судове засідання прибув позивач та підтримав заявлені позовні вимоги, просить задовольнити позовну заяву.

Представник відповідача у судове засідання не прибув.

У судовому засіданні 12.04.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

01.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області з письмовою заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0.5000 га. яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та яка є суміжною з земельними ділянками з кадастровим номером :07:010:0004 та :07:010:0007, за рахунок земель комунальної власності.

Рішенням п`ятої сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 11.02.2021 року №20 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,5000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах населеного пункту с.Таврійське.

Не погодившись з рішенням відповідача та з вимогою вчинити певні дії позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є ЗК України, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту б) частин першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до частин першої-третьої статті 116 ЗК України громадяни … набувають права власності … земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами … здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в) частина третя статті 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України така процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені ст. 118, 122, 123 ЗК України.

Відповідно до положень частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для … ведення особистого селянського господарства … у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами абзацу першого частини сьомої статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місяця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з абзацом 3 частини сьомої статті 118 ЗК України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

Отже, цією нормою закріплено виключно право, а не обов`язок громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його наданні після спливу місячного строку (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 липня 2018 року в справі № 806/3095/17, від 17 грудня 2018 року у справі №№509/4156/15-а).

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у її наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому частиною сьомою статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В оскаржуваному рішенні відмова у наданні дозволу громадянину ОСОБА_1 грунтується на тому, що згідно з погосподарським обліком Таврійської сільської ради земельна ділянка, запитувана у заяві позивача, згідно з графічними матеріалами місця розташування земельної ділянки, обліковується за іншим громадянином. Вказано, що виходячи з положень ч. 5 ст. 116 ЗК України Таврійська сільська рада позбавлена повноважень розпоряджатися земельними ділянками, що перебувають у користуванні інших осіб, без припинення їх права користування. Погодження землекористувача та припинення права користування ним в порядку, визначеному законом до заяви ОСОБА_1 не надано, чим не дотримано вимоги п. 6 ст. 118 ЗК України.

У відзиві відповідач посилається на те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 , якій за погосподарським обліком належить запитувана позивачем земельна ділянка.

Однак, суд не погоджується із твердженням відповідача з огляду на таке.

Відповідно до Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої Наказом Державної служби статистики України № 56 від 11.04.2016р., а саме ч. 2 розділу 1 погосподарський облік не передбачає реєстраційних дій і не несе жодних правових наслідків для об`єктів, відносно яких він здійснюється.

Надана до відзиву копія рішення Таврійської сільської ради п`ятої сесії восьмого скликання від 11.02.2021 року № 19, яким надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 також не свідчить про набуття іншою особою прав на спірну земельну ділянку.

З цих же підстав, суд не залучав до участі у справі ОСОБА_2 у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, бо дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути наданий декільком особам і вказане не надає підстав вважати, що саме вказана особа набуде право власності на цю земельну ділянку.

Будь-яких інших документів, які б підтверджували наявність правоустановчих документів на земельну ділянку суду не надано.

Відтак, відповідачем не доведено, що запитувана позивачем земельна ділянка перебуває на законних підставах у власності чи користуванні у інших осіб.

Крім того, суд враховуює, що 17.12.2020 Головним управління Держгеокадастру у Запорізькій області було здійснено обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , щодо якої позивачем було подано заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, та державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Гуляйпільському, Більмацькому, Оріхівському, Пологівському, Розівському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Редькою В.М., у присутності посадової особи Таврійської сільської ради, а саме начальника відділу комунальної власності, земельних відносин та державної реєстрації Олекси С.С., було складено Акт обстеження земельної ділянки № 1229-ДК/884/АО/10/01/-20.

Згідно Акту обстеження, земельна ділянка знаходиться в межах с. Таврійське, загальна площа земельної ділянки 0,6000 га, форма власності - комунальна, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та часткового для будівництва та обслуговування житлового будинку. У пункті «Наявність документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або право оренди земельної ділянки» не зазначено жодного власника або землекористувача земельної ділянки, не зазначено жодних рішень щодо передачі земельної ділянки будь - кому.

Отже, наведені суб`єктом владних повноважень у рішенні № 20 від 11.02.2020 підстави перебування запитуваної земельної ділянки на обліку за іншою особою, невідповідності розташування бажаної земельної ділянки, під час розгляду справи по суті не знайшли свого документального підтвердження.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що рішення №20 від 11.02.2020 Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» є необгрунтованим, протиправним, а відтак таким, що підлягає скасуванню.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

За наявності належним чином поданих ОСОБА_1 до Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області документів та з урахуванням позиції суду про необґрунтованість причин відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, є підстави вважати, що у суб`єкта владних повноважень відсутні перешкоди у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Таким чином, суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Таврійську сільську раду Оріхівського району Запорізької області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею - 0,5000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Така правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року, 24 січня 2019 року, 15 серпня 2019 року у справах №№ 806/2687/17, 806/2981/17, 806/3097/17.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачений ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути на його користь за рахунок асигнувань Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області (70540, Запорізька область, Оріхівський район, с. Таврійське, вул. Центральна, 13, ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 20 від 11.02.2021 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" .

Зобов`язати Таврійську сільську раду Оріхівського району Запорізької області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею - 0,5000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 23.04.2021.

Суддя Л.Я. Максименко