Справа № 400/5737/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/5737/20
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року по справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2020 року Військова частина НОМЕР_1 (надалі позивач) звернулась до суду з позовом до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (надалі відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови від 19.11.2020 року про стягнення з позивача виконавчого збору у виконавчому провадженні №63660427 в чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати, в розмірі 20000,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 19.11.2020 року про стягнення з позивача виконавчого збору у виконавчому провадженні №63660427 в чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати, в розмірі 20000,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що оскаржувана постанова винесена з порушенням ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не вірно визначено розмір виконавчого збору. Позивач зазначає, що на виконання рішення суду від 03.09.2020 року справа №400/2107/20 ним було здійснено заходи щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації, яка становить 16734,98 грн.. Отже, на думку позивача, вбачається зміна майнового стану як стягувача так і боржника у виконавчому провадженні, тобто вище вказане рішення суду носить майновий характер, а тому відповідачем помилково винесено постанову про стягнення виконавчого збору щодо виконання рішення немайнового характеру.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 року за результатами розгляду адміністративної справи №400/2107/20, позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення на день звільнення 13.09.2019 року.

12.10.2020 року судом на виконання рішення суду видано виконавчий лист.

19.11.2020 року старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Хмельницькою Ю.О. винесено постанову про стягнення з позивача (боржника) виконавчого збору в сумі 20000,00 грн..

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач помилково та необґрунтовано вважає, що рішення суду від 03.09.2020 року у справі №400/2107/20 є рішенням майнового характеру, оскільки вказане рішення носить зобов`язальний характер, який є немайновим, а тому відповідач правомірно прийняв оскаржувану постанову.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до частин 3, 4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» при примусовому виконанні рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Зі змісту зазначених норм вбачається, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір є платежем, який сплачується боржником за примусове виконання виконавчого документа, в розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника при примусовому виконанні рішення майнового характеру, або в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи при примусовому виконанні рішення немайнового характеру.

Позивач в позовній заяві та в апеляційній скарзі наголошує на тому, що рішення суду від 03.09.2020 року у справі №400/2107/20 має майновий характер, а тому, по-перше, відповідач мав прийняти постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків від суми стягнення грошової компенсації на користь ОСОБА_1 , а по-друге, стягнення коштів за вказаним рішенням суду має здійснювати відповідний орган Державної казначейської служби України.

Колегія суддів не погоджується з цими твердженнями позивача, оскільки як вже зазначалося вище, виконавчий лист виданий на виконання рішення у справі №400/2107/20, яке носить зобов`язальний характер та містить вимогу про зобов`язання відповідача (боржника) вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2019 роки. Тобто рішенням суду не визначено конкретної суми та не наведено перелік майна, що підлягає стягненню на користь позивача (стягувача).

За таких підстав, спір який розглядався по суті в межах справи №400/2107/20 носить немайновий характер.

Крім цього, як було зазначено вище, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, що унеможливлює здійснення розрахунку виконавчого збору виходячи із розміру грошової компенсації, оскільки судовим рішенням такий розмір грошової компенсації не визначено, такий обов`язок покладено на боржника.

Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок про необґрунтованість висновків та доводів позивача, як таких, що ґрунтуються на помилковому розумінні норм права, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.