Справа № 380/5754/20
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Сидор Н.Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/5754/20 пров. № А/857/725/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.

представника апелянта: Жук М.В.

позивача: Стецка І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 380/5754/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ :

21.07.2020р. позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 19.06.2020р. № 34-к-1 «Про звільнення»;

- поновити на посаді начальника відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області з 23.06.2020р.;

- стягнути з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2020р. позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 19.06.2020р. № 34-к-1 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Крім того, суд поновив ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області з 23.06.2020р. та стягнув з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 30 430,21 грн. без урахування сум обов`язкових до сплати податків та зборів.

Також суд, допустив до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області з 23.06.2020р. та стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі - 11 580,80 грн. без урахування сум обов`язкових до сплати податків та зборів.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Дрогобицька районна державна адміністрація Львівської області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Представник апелянта Жук М.В. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та працював починаючи з:

01.09.2005р. - 17.10.2012р.на посаді головного спеціаліста відділу освіти;

18.10.2012р. - 13.11.2016р. на посаді керівника відділу освіти;

14.11.2016р. - 22.06.2020р. на посаді начальника відділу освіти;

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

У рішенні Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8- рп/202 зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосовувати норми Кодексу законів про працю України, у якому визначено основні трудові права працівників.

Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року на час прийняття оскаржуваного розпорядження була врегульована процедура звільнення державного службовця, у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників.

п.1 ч.1ст.87 Закону України «Про державну службу» передбачено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу

Суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі п.1 ч.1, ч.3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

ч.6 ст. 49-2 КЗпП України визначено, що вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей:

- про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів;

- у разі вивільнення працівників на підставі п.1 ч.1 ст.40 цього Кодексу не застосовуються положення ч.2 ст.40 цього Кодексу та положення ч.2 цієї статті.

В п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України видно, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Водночас ч. 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.19 Постанови № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

31.01.2020р. Розпорядженням Дрогобицької районної державної адміністрації від 31.01.2020р. №32 «Про впорядкування структури районної державної адміністрації» затверджено, зокрема, перелік управлінь, відділів та інших структурних підрозділів районної державної адміністрації та граничну чисельність.

З додатку 2,3 даного розпорядження видно, що в структурі райдержадміністрації утворено відділ освіти з граничною чисельністю 3 одиниці.

Розпорядженням Дрогобицької районної державної адміністрації від 28.01.2020р. № 24 «Про затвердження та введення в дію з 01.01.2020р. штатних розписів структурних підрозділів Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області на 2020р.» введено в дію штатний розпис, в тому числі і відділ освіти. З даного штатного розпису видно, що відділ освіти складається з начальника відділу освіти, 2 головних спеціалістів.

Розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 19.05.2020р. №138 «Про впорядкування структури районної державної адміністрації» прийняте відповідно до ст.ст. 5, 6, 41, 44, 47 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2005р. № 179 «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій» (із змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2012р. № 606 «Про затвердження рекомендаційних переліків структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій», з метою оптимізації та впорядкування структури районної державної адміністрації, згідно якого закріплено зокрема наступне:

- п.1.2. перейменувати з 23.06.2020р. юридичну особу публічного права Відділ освіти Дрогобицької районної державної адміністрації (із статусом юридичної особи публічного права) у відділ освіти, молоді та спорту Дрогобицької районної державної адміністрації (із статусом юридичної особи публічного права).

- п.1.4. затвердити з 23.06.2020р. положення про відділ освіти, молоді та спорту Дрогобицької районної державної адміністрації згідно додатку 2.

- п.2. вивести з 23.06.2020р. із штатного розпису відділу культури, молоді та спорту райдержадміністрації і відділу освіти райдержадміністрації посади: начальника відділу культури, молоді та спорту; начальника відділу освіти.

- п.3. ввести з 23.06.2020р. в штатний розпис відділу культури та туризму райдержадміністрації посади: начальника відділу культури та туризму, начальника відділу освіти, молоді та спорту.

Розпорядженням Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 20.05.2020р. №139 «Про затвердження та введення в дію з 23 червня 2020 штатних розписів структурних підрозділів Дрогобицької райдержадміністрації на 2020 рік», затверджено та введено в дію штатні розписи структурних підрозділів Дрогобицької райдержадміністрації на 2020 рік, зокрема штатний розпис відділу освіти, молоді та спорту, з якого видно що вказаний відділ складається з начальника відділу, та 2 головних спеціалістів.

20.05.2020р. Голова райдержадміністрації Стасула О.Б. повідомив начальника відділу освіти Дрогобицької райдержадміністрації Стецка І.Т. про наступне вивільнення згідно з п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу», яке відбудеться 22.06.2020р.

Із попередженням про вивільнення позивач ознайомлений 20.05.2020р.

Із змісту Розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 19.06.2020р. № 34-к-1 «Про звільнення» видно, що відповідно до ст.87 Закону України «Про державну службу», ст.41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу освіти райдержадміністрації, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури і штатного розпису 22 червня 2020 на підставі п.1 ч.1ст.87 Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів дослідила штатні розписи Відділу освіти Дрогобицької райдержадміністрації та Відділу освіти, молоді та спорту Дрогобицької райдержадміністрації та погоджується з висновками суду першої інстанції що в штаті перейменованого відділу освіти існувала і зберіглась посада начальника відділу, що свідчить про відсутність факту скорочення посади державної служби, яку обіймав позивач.

Зокрема, в штатному розписі Відділу освіти Дрогобицької райдержадміністрації на 2020 рік, який вводиться в дію з 01 січня 2020 року, затверджений штат у кількості 3 штатні одиниці: начальник відділу (1 посада), головний спеціаліст (1 посада), головний спеціаліст (1 посада). (а.с. 46 )

У штатному розписі Відділу освіти, молоді та спорту Дрогобицької райдержадміністрації на 2020 рік, який вводиться в дію з 23 червня 2020 року, затверджений штат у кількості 3 штатні одиниці: начальник відділу (1 посада), головний спеціаліст (1 посада), головний спеціаліст (1 посада). (а.с. 58 )

Тобто, з аналізу даних штатних розписів встановлено наступне, що фактично відбулося лише перейменування структурного підрозділу в складі Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, а саме Відділ освіти Дрогобицької районної державної адміністрації на Відділ освіти, молоді та спорту Дрогобицької районної державної адміністрації, що не призвело до змін структури або штатного розпису відділу, а також не призвело до скорочення чи зміни посади, яку обіймав позивач.

Крім того, посади не скорочувались та їх кількість не змінювалась, розміри посадових окладів кожної з посад у перейменованому відділі залишилися також не зміненими.

Отже, у відповідача не мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема скорочення посади начальника відділу освіти райдержадміністрації яку займав ОСОБА_1 внаслідок зміни структури і штатного розпису.

Верховний суд в Постанові від 24.07.2020р. у справі № 816/654/17 дійшов висновків, що сама лише трансформація одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший без скорочення штату не є підставою для звільнення з публічної служби чи зміни істотних умов її проходження.

Щодо доводів апелянта про те, що посаду начальника відділу освіти, яку обіймав позивач, виведено із штатного розпису та введено посаду начальника відділу освіти, молоді та спорту колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що чинне законодавство України не містить такого поняття як «виведення посади зі штатного розпису», а трудове законодавство надає повноваження роботодавцю на звільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України в разі « скорочення чисельності або штату».

Тобто, зміни, які відбулися жодним чином не вплинули на штатну чисельність структурного підрозділу, в якому працював позивач, не стосувались й правового статусу цього відділу та обсягу функціонального розподілу посадових обов`язків між працівниками відділу.

Крі того, всупереч ч.1 ст.40, ч.1,3 ст.49-2 КЗпП України відповідач одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці не запропонував позивачу всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Не приймає до уваги також колегія суддів доводи апелянта про те, що дія норм КЗпП України не поширюється на спірні відносини, оскільки ч.3 ст.5 Закону України «Про державну службу» передбачає, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області діяв не у спосіб що передбачені законами та Конституцією України. В іншій частині судове рішення не оскаржується.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області -залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 380/5754/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 26.04.2021р.