Справа № 640/30670/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Київ № 640/30670/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі у тексті - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі у тексті - ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо зменшення з 90 до 70 відсотків грошового забезпечення основного розміру пенсії при проведенні її перерахунку з 01 січня 2018 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату належної позивачу пенсії у розмірі 90 відсотків суми грошового забезпечення, встановленого законодавством на час призначення пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року. Розрахунок та виплату пенсії провести без обмеження її максимального розміру.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 01 січня 2005 року отримує пенсію відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі у тексті - Закон № 2262-ХІІ).

Розмір призначеної йому пенсії становив 90 відсотків суми грошового забезпечення.

Однак, після проведення ГУ ПФУ у м. Києві у березні 2018 року перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» (далі у тексті - Постанова № 103) розмір пенсії, встановлений при її призначені у відсотковому співвідношенні до суми грошового забезпечення, зменшився з 90, встановлених на момент призначення пенсії, до 70 відсотків від суми грошового забезпечення.

Зважаючи на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, висловлену у рішенні від 04 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/19 щодо відсутності при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ згідно з Постановою № 103 підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 вказаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії, позивач вважає дії відповідача щодо зменшення його основного розміру пенсії незаконними та такими, що порушують його право на отримання належного розміру пенсійного забезпечення, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просить його задовольнити.

При цьому перерахунок пенсії просить здійснити без обмеження її максимального розміру, посилаючись на те, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановлене Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року відкрито провадження у справі № 640/30670/20, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову. З метою забезпечення повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та прийняття законного і обґрунтованого рішення зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві у п`ятиденний строк з дня отримання ухвали надати суду належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

На виконання вимог вказаної ухвали 20 грудня 2020 року ГУ ПФУ в м. Києві направлено копію пенсійної справи позивача.

Водночас, скориставшись правом на подання відзиву, 04 лютого 2021 року відповідачем направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому стверджується про її безпідставність та висловлюється прохання відмовити у її задоволенні.

Відзив обґрунтовано тим, що у зв`язку із визнанням на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам», жодні перерахунки пенсії, зокрема ОСОБА_1 , здійснити неможливо, оскільки нормативно-правові акти щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, після дати набрання рішення законної сили не приймалося. Зважаючи на дану обставину, а також з урахуванням пункту 4 Постанови № 103, виплата пенсій продовжується у встановлених на цей час розмірах, а у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії.

З поміж іншого, у відзиві відповідач звертає увагу, що на позивача розповсюджуються правові норми Закону України від 08 червня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», згідно з якими для осіб, яким призначено пенсію до моменту набрання цим Законом чинності, застосовуються особливі умови обмеження максимального розміру пенсійної виплати.

Також зазначив, що при обмежені розміру пенсії він керується нормою частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, яка носить імперативний характер та неконституційною не визнавалась. Згідно норм цієї статті, максимальний розмір пенсії позивача не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини, встановлені судом:

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , полковник у відставці, з 01 січня 2005 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в місті Києві (пенсійна справа № ФА 138430) та отримує пенсію відповідно до Закону № 2262-XII.

Розмір призначеної йому пенсії становив 90 відсотків суми грошового забезпечення.

Пунктами 1, 2 постанови КМУ від 21 лютого 2018 року № 10З «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-XII до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Внаслідок зміни грошового забезпечення відповідних категорій осіб відповідно до Постанови № 103, позивачу проведено перерахунок призначеної пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 70 % грошового забезпечення.

Під час особистого прийому 04 грудня 2020 року спеціалістами ГУ ПФУ в м. Києві надано розрахунки пенсії за вислугу років по пенсійній справі № ФА 138430 для ОСОБА_1 , з яких вбачається, що станом на 01 грудня 2017 року розмір основної пенсії позивача становив 90 відсотків його грошового забезпечення, а з 01 січня 2018 року по 01 січня 2020 року - 70 відсотків грошового забезпечення.

Крім того, з розрахунків вбачається, що станом на 01 січня 2018 року, підвищення до пенсії позивача складало 4 751, 33 грн., з них виплачувалося: з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року щомісячно 50% від підвищення - 2 375,67 грн.; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 75% від підвищення - 3 563,5 грн.; з 01 січня 2020 року 100% щомісячно від підвищення - 4 751, 33 грн.

Проте відповідних пояснень щодо підстав такого зменшення та обмеження розміру виплати підвищення до пенсії на особистому прийомі ОСОБА_1 не надано.

Наведені обставини свідчать, що відповідачем під час проведення даного перерахунку було зменшено основний розмір пенсії позивача з 90 % на 70 % грошового забезпечення, а підвищення до пенсії виплачувалося у обмежених розмірах.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом свого порушеного права, у якому ставив вимогу про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо зменшення з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії за вислугу років з 90 до 70 відсотків грошового забезпечення та проведення її перерахунку, починаючи з 01 січня 2018 року з урахуванням 90 відсотків грошового забезпечення та без обмеження її максимального розміру.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 13 Закону № 2262- XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону 2262-XII, якими передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262- XII, та зменшено максимальний розмір пенсії з 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення до 70 процентів.

Згідно зі статтею 51, частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, здійснюючи перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року на виконання Постанови № 103, ГУ ПФУ в м. Києві, керувалось нормами, чинними на час здійснення такого перерахунку, які визначають, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Однак, призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення.

Внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення максимального розміру пенсії за вислугу років спочатку у розмірі 80, а згодом у розмірі 70 процентів грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, відтак, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у процентах, яка діяла на момент призначення пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду зразкової справи № 240/5401/18, яка у своїй постанові від 16 жовтня 2019 року зазначила, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

При вирішенні цієї типової справи суд, з огляду на приписи частини п`ятої статті 242 та частини третьої статті 291 КАС України, враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи № 240/5401/18.

Підсумовуючи викладене, суд стверджує, оскільки при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у процентах, яка діяла на момент призначення пенсії, дії відповідача щодо здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії, виходячи з 70 відсотків суми грошового забезпечення замість 90, є неправомірними.

У той же час, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі у тексті - Постанова № 704), якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

У подальшому, 24 лютого 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 10З «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

У пунктах 1 та 2 Постанови № 103 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-XII до 1 березня 2018 року, (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 Постанови № 103 підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) слід проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 2262-XII». Відповідно до частини другої статті 255 КАС України, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 05 березня 2019 року.

Однак, незважаючи на визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови № 103, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII та зауважує таке.

З аналізу вищевикладених норм законодавства вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Кабінет Міністрів України 30 серпня 2017 року прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 цієї постанови (із змінами, внесеними згідно з постановою 103) остання набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Порядок проведення такого перерахунку реалізовано Кабінетом Міністрів України у постанові від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 2262-XII» (далі у тексті - Порядок № 45).

Отже, з набранням чинності Постановою № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії у передбаченому Порядку № 45.

Пунктом першим Постанови № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України 2262-XII до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У той же час, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, пункти 1, 2 Постанови № 103 скасовано.

Проте, скасування відповідно до вказаного рішення суду пунктів 1, 2 цієї постанови не впливає на вказані для перерахунку підстави, оскільки, як вбачається з їх змісту, ними врегульовано строки виплати пенсій, а не підстави і порядок проведення перерахунку.

Отже, Постанова № 103 в частині внесення змін до Постанови № 704, а також сама Постанова № 704 є чинними.

Таким чином, в силу приписів статті 63 Закону № 2262-XII, пункту 4 Порядку № 45, Постанови № 704 позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2018 року відповідно до Постанови № 103.

При цьому, у зв`язку зі скасуванням обмеження щодо часткової виплати суми підвищення пенсії рішенням Окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, з 05 березня 2019 року сума підвищення пенсії підлягала до виплати позивачу у 100-відсотковому розмірі.

З огляду на встановлення судом факту невиплати з 05 березня 2019 року суми підвищення до пенсії у 100-відсотковому розмірі ОСОБА_1 , суд вважає за можливе не обмежуватися його вимогою щодо визнання неправомірним зменшення основного розміру пенсії з 90 до 70 відсотків грошового забезпечення, а зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 , починаючи з 05 березня 2019 року, з урахуванням 100 відсотків підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Така позиція суду пояснюється наступним.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Зазначені обставини пояснюють вихід суду за межі заявлених позивачем позовних вимог в частині обмеження ГУ ПФУ в м. Києві розміру виплати підвищення до пенсії позивачу з 05 березня 2019 року, щодо нарахування якої судом встановлено протиправність дій відповідача.

Тому, суд констатує, що дії відповідача в частині обмеження розміру нарахування та виплати підвищення до пенсії з 05 березня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд зауважує таке.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911 - VII, чинній з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Відповідно до статті 2 Закону України від 08 червня 2011 року № 3668-VII «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», в редакції Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», на час здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме: по 31 грудня 2017 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 740,00 грн., а з 01 липня 2018 - 14350,00 грн.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VII «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року.

З аналізу наведених норм вбачається, що частина 7 статті 43 Закону № 2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.

Тому, внесені Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої зазначеної статті, яка з 20 грудня 2016 року визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, передбачені статтею 43 Закону України № 2262-XII обмеження пенсій максимальним розміром, введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VII, згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

У ході судового розгляду встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону № 2262-XII з 01 січня 2005 року, відтак, дія зазначених норм щодо визначення максимального розміру пенсії до нього не застосовується.

Однак, суд зауважує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Відповідно до абзацу третього пункту 10.3 пункту 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7, резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

З матеріалів справи не вбачається, що пенсія виплачувалась позивачу у розмірі 10 740 грн., як це передбачено Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Тому, з огляду на викладені обставини та з урахуванням наведених норм права, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90 відсотків грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01 січня 2018 року є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України під час розгляду справи суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) рішення: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши обставини справи на предмет дотримання відповідачем положень статті 2 КАС України під час розрахунку пенсії позивача, суд дійшов висновку, що відповідач вчинив протиправні дії стосовно зменшення відсоткового співвідношення пенсії позивача до грошового забезпечення (порушення пункту 1 частини 2 КАС України), у зв`язку з чим порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок основної пенсії позивачу, виходячи з 90 % суми грошового забезпечення, а також здійснити перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) додаткової пенсії позивачеві з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

В частині зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01 січня 2018 року - відмовити.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

В силу частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи у сукупності встановлені у даній справі обставини, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість доводів та аргументів позивача та їх підтвердження належними та достатніми доказами, які містяться в матеріалах справи, виходячи з чого, вбачає правові підстави для часткового задоволення позовних вимог, при цьому враховує доцільність вийти за межі його позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції № 12 від 04 грудня 2020 року позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у сумі 840,00 грн. Відтак, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягають стягненню судові витрати у розмірі 420,00 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243- 246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90 до 70 відсотків сум грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,00 грн. (чотириста двадцять гривень, 00 копійок).

6. В решті позовних вимог відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда