Справа № 205/3519/20(2а/205/105/20)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 205/3519/20(2а/205/105/20)

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року

по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубровського Ігоря Георгійовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до відповідачів Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубровського І.Г. (далі по тексту - Інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Дубровський І.Г.), Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (далі по тексту - Інспекція з питань контролю за паркуванням ДМР) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Дубровського І.Г., Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмолено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 07 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статей 286, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному:

- в порушення вимог частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, тобто, після закінчення процесуальних строків апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року, з огляду на наступне.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 21 жовтня 2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська у відкритому судовому засіданні винесено рішення.

Відповідно до протоколу судового засідання Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 був присутній в цьому судовому засіданні і, відповідно, йому було роз`яснено судом порядок та строки оскарження вищезазначеного рішення.

Відповідно до частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 на вищевказане судове рішення суду першої інстанції повинна бути подана не пізніше 02 листопада 2020 року включно.

Однак, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року до суду першої інстанції подана 07 квітня 202 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, тобто з п`ятимісячним пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Разом з тим, скаржник ОСОБА_1 до апеляційної скарги надав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року.

В обґрунтування зазначеного клопотання про поновлення ОСОБА_1 пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року, скаржник ОСОБА_1 зазначає, що у встановлений законом строк не зміг подати апеляційну скаргу, у зв`язку з тим, що в судовому засіданні суду першої інстанції йому було проголошено тільки вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення. Також вказує, що на неодноразові прохання надати йому повний текст рішення, отримував відповідь, що в суду немає паперу. Стверджує, що копію оскаржуваного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року отримано 29 березня 2021 року. Вважає дану обставину поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження. З огляду на викладені обставини, які не залежать від волевиявлення скаржника ОСОБА_1 , просить суд апеляційної інстанції поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року.

Розглянувши клопотання скаржника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року, а також вивчивши наведені у ньому доводи, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню через їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

Приписами статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок та строки апеляційного оскарження судових рішень у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказаною статтею визначено події, з настаннням яких починається перебіг процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Вирішуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання вимог вказаної норми процесуального права є обов`язком для всіх учасників адміністративного процесу.

Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Верховний Суд постановою від 03 квітня 2018 року у справі №804/7050/16 (адміністративне провадження №К/9901/41446/18) висловив наступну правову позицію:

Відповідно до статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, поновлення позивачу пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право відповідача.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Кодексом адміністративного судочинства України дотримання скаржником процесуального строку подачі апеляційної скарги визначено обов`язковою умовою при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження. Поновлення судом пропущеного процесуального строку можливо лише за наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій.

Наголошую на тому, що відповідно до частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані лише протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи скаржника ОСОБА_1 стосовно того, що в судовому засіданні суду першої інстанції йому було проголошено тільки вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення, оскільки, як вбачається із протоколу судового засідання Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року в матеріалах адміністративної справи (а.с.65), головуючим суддею по справі було проголошено повний текст рішення віл 21 жовтня 2020 року.

Твердження скаржника ОСОБА_1 , що на його неодноразові прохання надати йому повний текст рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року, отримував відповідь, що в суду немає паперу, не відповідає дійсності, оскільки жодних письмових доказів (заяви з відміткою про отримання, звернення, запити, скарги, тощо) з приводу видачі або направлення поштовим зв`язком копія оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як зазначає в клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги сам скаржник, до апеляційної скарги суду апеляційної інстанції надано не було.

До того ж, матеріалами адміністративної справи факт неодноразових звернення скаржника ОСОБА_1 до суду першої інстанції з приводу отримання повного тексту рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року, як зазначає в апеляційній скарзі сама скаржник ОСОБА_1 , також не підтверджується.

Звертаю увагу скаржника ОСОБА_1 , що чинним законодавством України чітко визначено строки апеляційного оскарження судових рішень у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, десять днів з дня його проголошення, у зв`язку з чим вважаю, що скаржник мав право/обов`язок подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Також вважаю, що внутрішня організація роботи щодо підготовки апеляційної скарги (належна або неналежна) не може вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку апеляційного оскарження та, відповідно, не є доказом того, що скаржник з об`єктивних причин був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження даного судового рішення скаржником не зазначено.

При цьому, наголошую на тому, що жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом процесуальний строк, скаржником ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не надано.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Третім апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність поданої скарги вимогам, встановленим статтею 296 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та в разі не усунення її недоліків у встановлений судом строк повертає скаргу особі, яка її подала.

Відповідно до частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана поза межами процесуального строку, встановленого законом для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, тобто подана з п`ятимісячним пропуском строку на апеляційне оскарження даного судового рішення, а питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ставилося із зазначенням підстав, визнаних суддею неповажними через відсутністю жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом процесуальний строк, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху, надавши скаржнику ОСОБА_1 десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись статтями 169, 286, 295, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені скаржником ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубровського Ігоря Георгійовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Надати скаржнику ОСОБА_1 десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом звернення до Третього апеляційного адміністративного суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення та вказати поважні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення з наданням відповідних доказів.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення разом з зазначенням поважних підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення з наданням відповідних доказів або наведені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення будуть визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

При усуненні недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первинного її подання до адміністративного суду.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.С. Прокопчук