Справа № 545/632/21
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/632/21
Провадження № 2-а/545/33/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Тертичної Лілії Анатоліївни, про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 330772 від 25.08.2020 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04.08.2020 року інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області Тертичною Л.А. за порушення п.12.4.ПДР України відносно нього було винесено постанову ЕАМ №2923519 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

11.08.2020 року начальником УПП в Полтавській області Віталієм Мельничуком було розглянуто подану ним заяву щодо скасування винесеної відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2923519 за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За наслідками розгляду заяви було встановлено, що постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ № 2923519 винесено з порушенням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, а справу про адміністративне правопорушення було надіслано на новий розгляд, який було призначено на 17 год. 45 хв. 25.08.2020 року.

Про рішення за наслідками розгляду заяви та дату нового розгляду справи позивача було повідомлено письмово ( номер поштового відправлення 760, який вказано на письмовому конверті), про що він дізнався отримавши повідомлення в день розгляду справи о 11 год. 56 хв., 25.08.2020 року, що підтверджується письмовою роздруківкою з офіційного Інтернет ресурсу Укрпошти.

В свою чергу, отримавши повідомлення про розгляд справи менше ніж за 6 годин до його початку, позивач намагаючись реалізувати свої права на участь у розгляді справи, цього ж дня 25.08.2020 року о 16 год. 45 хв. подав на адресу Управління Патрульної поліції в Полтавській області заяву про відкладення на іншу дату такого розгляду, яке подано було до скриньки вхідної кореспонденції, яка розташована в адміністративній будівлі УПП.

За усним повідомленням канцелярії УПП в Полтавській області вказане клопотання було зареєстровано 25.08.2020 року за вх. № 11500.

В подальшому повідомлень про наслідки розгляду клопотання та іншу дату розгляду справи позивач не отримував, а тому був позбавлений можливості взяти участь у розгляді справи та дізнатися про рішення за наслідками нового розгляду.

У лютому 2021 року при зверненні до банківської установи, де позивач має банківський рахунок на який надходять пенсійні виплати, він дізнався про те, що на нього накладено арешт згідно постанови від виконавчої служби у ВП № 63832810.

Як наслідок, відповідно до ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» 12.02.2021 року позивач подав відповідну заяву до Шевченківського відділу ДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про ознайомлення з матеріалами вказаного провадження та підставу накладення арешту на належний йому банківський рахунок.

17.02.2021 року, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №63832810, позивач дізнався, що причиною накладення арешту стала постанова серії ДП18 № 330772 від 25.08.2020 року, винесена інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області Тертичною Л.А. про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за скоєння адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, всупереч вимогам КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, за відсутності у посадової особи, яка провела розгляд справи даних, що підтверджують своєчасне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи, а також мого письмового клопотання про його відкладення інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області Тертична Л.А. розглянула 25.08.2020 року справу, чим позбавила позивача права на участь у судовому розгляді, порушила його права, передбачені ст.268 КУпАП, в т.ч. право на захист як самостійно, так і за допомогою фахівця в галузі права (адвоката).

Також позивач вказує на правову позицію викладену 30 січня 2020 року Верховним Судом у складі колегії судців Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 482/9/17, адміністративне провадження №К/9901/38702/18 (ЄДРСРУ № 87268086) та справі №308/12552/16-а, адміністративне провадження №К/9901/32526/18 (ЄДРСРУ № 87268082).

З огляду на вказане, вважає, що наслідком проведення посадовою особою УПП в Полтавській області розгляд справи про адміністративне правопорушення у спосіб, що суперечить вимогам КУпАП є винесення незаконної постанови серії ДП 18 № 330772 від 25.08.2020 року про адміністративне правопорушення щодо нього, яка повинна бути скасована, оскільки прийнята з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Окрім цього, проведений розгляд справи без участі позивача, за наявності письмового клопотання про відкладення на іншу дату, позбавив його не лише права на захист, а й можливості подати свої пояснення та докази у вказаній справі.

Так, відповідно до постанови ДП18 № 330772 від 25.08.2020 року, яка оскаржується: 04.08.2020 року, близько 09 год. 26 хв., ОСОБА_1 , керуючи належним ОСОБА_2 автомобілем КІА СЕRАТО д.н.з. НОМЕР_1 в м. Полтава по вулиці Європейській, 128/1, рухався зі швидкістю 77 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 кілометрів. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ ТruСАМ LT 20/20, а також не мав при собі чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.4 та 2.1 д) ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 та ч.1 ст.126 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Статтею 13 ЗУ № 961 -IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Рішенням Конституційного суду України від 23.12.2014 року № 7-рп/2014 у справі 1-6/2014 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України „ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 1: .1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, Якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Таким чином, оскільки, позивач є учасником бойових дій та особою з інвалідністю внаслідок війни, що наведені у пункті 13.1 статті 13 Закону № 1961, то відповідно є особою, що звільнена від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Відповідно до викладеного, інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області Тертична Л.А., розглянувши справу у спосіб, що суперечить вимогам КУпАП, позбавила його можливості надати пояснення з цього приводу та докази правомірності керування автомобілем без договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а отже, в цій частині винесла очевидно незаконне рішення про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Щодо порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

04.08.2020 року, за обставин викладених у постанові від 25.08.2020 року, посадовою особою УПП в Полтавській області, вимірювання швидкості руху транспортного засобу в якому рухався позивач здійснювалося за допомогою лазерного пристрою ТruСАМ LT 20/20, який тримався в руках, а отже, не використовувався в автоматичному режимі.

Водночас, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIІ. передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Також звертає увагу суду на те, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів ТruСАМ працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

З огляду на вказане, використання лазерного пристрою вимірювання швидкості транспортних засобів ТruСАМ LT 20/20 у спосіб, що суперечить нормам Закону, є недопустимим, а отже, окрім іншого, свідчить про незаконність рішення про мою винуватість і в частині вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

За наведених обставин, вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необгрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Також позивач надав пояснення на відзив відповідача у яких додатково зазначив, що відповідачем не заперечується факт отримання ним до початку розгляду справи його клопотання про відкладення розгляду справи, а отже, провівши розгляд справи без його участі, відповідачем було позбавлено позивача можливості брати участь у розгляді справи, користуватися правовою допомогою, подавати докази ( в т.ч. ті. які безумовно б підтверджували його право бути звільненим від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а отже, і на відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а також в повному обсязі реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП.

Також зазначив, що вимогами чинного законодавства не передбачено обов`язку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відслідковувати прийняті рішення посадовою особою Патрульної поліції у мобільному додатку, оскільки КУпАП передбачено право особи на безпосередню участь у розгляді справи, отриманні повного тексту рішення посадової особи з обґрунтуванням та мотивами прийнятого рішення, а також право на подальше оскарження такого рішення, чого мене було позбавлено відповідачем.

З урахуванням викладеного, доводи позивача в цій частині є безпідставними та не стосуються позовних вимог, тим більше, що відповідач не оспорює поновлення строку на оскарження вказаної постанови.

Щодо обґрунтувань відповідачем правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості руху ТЗ ТruСАМ LT 20/20 не в автоматичному режимі.

Відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 року у справі № 157/703/20, яку Верховним Судом ухвалою від 25.02.2021 року залишено без змін у зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження за скаргою Управління патрульної поліції у Волинській області, вказано, що:

« Дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що на рухомий автомобіль «Volkswagen», моделі «LТ», н.з. НОМЕР_2 наведено ціль та протягом приблизно 2 секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam LTI 20/20 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 №11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху...»

Відповідач надала суду заяву в якій просила залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови та передчасністю його поновлення також надала заяву про розгляд справи без її участі.

У відзиві на позов представник відповідача просить повністю відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 04.08.2020 о 09 год. 26 хв. по вул. Європейській, 128/1 в м. Полтава, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «КІА СERATO» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 77 км/год, перевищивши дозволену швидкість (50 км/год) на 27 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 №ТС001013. Фото фіксація порушення є додатком до Постанови.

Відповідальність за дане правопорушення передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі 255 грн.

Окрім того, водій ОСОБА_1 не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. (далі - ПДР України). Після зупинки автомобіля водій ОСОБА_1 відразу сам повідомив, що страхового полісу немає. Будь-яких документів, що надають пільги чи звільнять від обов`язкового страхування ТЗ, водієм пред`явлено не було. Усної інформації про наявність пільг теж не надходило (підтверджується відео доказом).

Відповідальність за дане порушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу в розмірі 425 грн.

Підпунктами ґ) пункту 2.1. ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:... ґ) чинний страховий поліс.

П. 2.4. ПДР передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На підставі встановлених фактів правопорушень, інспектором УПП було прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності лише за ознаками ч.1 ст.122, та накладення стягнення у вигляді штрафу 255 гривень.

З погляду інспектора УПП, у зв`язку з малозначністю, оскільки водій пред`являв страховий поліс дія якого скінчилася, до відповідальності за ознаками ч.1 ст.126 КУпАП останнього притягнуто не було.

Отже, 04.08.2020 постановою серії ЕАМ №2923519 від 04.08.2020 громадянина ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.122, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

В той же день, 04.08.2020 до УПП в Полтавській області ДПП надійшла заява від гр. ОСОБА_1 щодо оскарження винесеної відносно нього постанови серії ЕАМ №2923519 від 04.08.2020, посилаючись на нероз`яснені права інспектором УПП під час розгляду справи.

За результатами службової перевірки, проведеної на підставі заяви гр. ОСОБА_1 , рішенням начальника УПП Віталія Мельничука від 11.08.2020 постанову серії ЕАМ №2923519 від 04.08.2020 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд, який призначено на 25.08.2020 о 17 год. 45 хв.

Причиною скасування постанови була не зачитана порушнику винесена адмінпостанова та безпідставне звільнення останнього від відповідальності за ознаками ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідь гр. ОСОБА_1 на його заяву, рішення начальника УПП з повідомленням дати нового розгляду адміністративної справи разом із запрошенням до підрозділу направлено 11.08.2020 за вих. №Т-696/41/26/01-2020. Дата направлення підтверджується копією Списку №3106 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Полтава 8».

25.08.2020 на призначений для нового розгляду адміністративної справи час (17 год. 45 хв.) гр. ОСОБА_1 не з`явився. Про час і місце був повідомлений заздалегідь належним чином (за 15 днів до призначеної дати нового розгляду адміністративної справи).

25.08.2020 об 16.45 год. (за годину до призначеного часу розгляду справи) гр. ОСОБА_1 прибув до підрозділу патрульної поліції з клопотанням про перенесення розгляду справи через перебування на лікарняному. Жодних підтверджень (лікарняного листа тощо) не додав. Тобто, за годину до початку розгляду справи гр. ОСОБА_4 був в змозі прибути в приміщення патрульної поліції, а на годину пізніше - ні.

Інспектором УПП було прийняте рішення проводити розгляд справи без присутності порушника.

В результаті, відносно гр. ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №330772 від 25.08.2020, якою він був притягнений до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП шляхом накладення стягнення у вигляді штрафу 425 грн. (відповідно до ст.36 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення).

Копія адміністративної постанови (екземпляр №2 для правопорушника) від 25.08.2020 серії ДП18 №330772 була направлена 26.08.2021 року рекомендованим листом з повідомленням за адресою проживання гр. ОСОБА_1 . Дата направлення підтверджується копією «Списку №3302 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Полтава 8».

Однак, 28.09.2020 року вказаний рекомендований лист повернувся за зворотною адресою у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Тобто, гр. ОСОБА_1 свідомо більше 30 діб не отримував дане відправлення на відділенні поштового зв`язку.

Отже, гр. ОСОБА_1 з вересни 2020 року знав про копію адміністративної постанови, що надійшла на поштове відділення за місцем його проживання, однак позов подав до суду лише 26 лютого 2021 року.

Позивач знав про те, що допущені ним 04.08.2020 року порушення ПДР були зафіксовані працівниками поліції. Знав і про те, що призначався розгляд справи, результатом якого є винесення постанови.

Окрім того, доступ до винесених відносно водіїв та власників транспортних засобів постанов за порушення ПДР відкрито через Державний мобільний додаток «ДІЯ» (електронний кабінет водія в розділі «Штрафи ПДР»). Він дозволяє оперативно отримувати інформацію про нові постанови або зміни їх статусу, а також дає можливість сплатити штрафи. Дана послуга надає можливість порушникам ПДР вчасно отримати інформацію про винесені відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, позивач мав можливість отримати он-лайн інформацію про наявність чи відсутність винесених відносно нього адміністративних постанов за порушення ПДР, навіть не звертаючись офіційно до підрозділів поліції. Також мав можливість дізнатися про винесену адміністративну постанову, одержавши її копію на поштовому відділенні, де вона зберігалася більше місяця.

Однак, позивачем жодним способом не вчинено жодних дій щодо отримання інформації про наявність чи відсутність винесеної відносно нього адміністративної постанови, хоча знав про виявлене поліцейськими порушення ПДР та відкрите адміністративне провадження.

Крім того відповідач зазначає про правомірність використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 в ручному режимі та правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що сторони висловили свою позицію, відповідач подав відзив на позов, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, згідно даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №330772 від 25.08.2020 року, ОСОБА_1 04.08.2020 року, близько 09 год. 26 хв., керуючи належним ОСОБА_2 автомобілем КІА СЕRАТО д.н.з. НОМЕР_1 в м. Полтава по вулиці Європейській, 128/1, рухався зі швидкістю 77 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 кілометрів. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ ТruСАМ LT 20/20, а також не мав при собі чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.4 та 2.1 д) ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 та ч.1 ст.126 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Перед винесенням зазначеної вище постанови, відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2923519 від 04.08.2020, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.122, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

В той же день, 04.08.2020 до УПП в Полтавській області ДПП надійшла заява від ОСОБА_1 щодо оскарження винесеної відносно нього постанови серії ЕАМ №2923519 від 04.08.2020, з підстав того, що інспектором УПП в повному обсязі не були роз`яснені його права та обов`язки під час розгляду справи.

За результатами службової перевірки, проведеної на підставі заяви гр. ОСОБА_1 , рішенням начальника УПП Віталія Мельничука від 11.08.2020 постанову серії ЕАМ №2923519 від 04.08.2020 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд, який призначено на 25.08.2020 о 17 год. 45 хв.

Причиною скасування постанови була не зачитана порушнику винесена адміністративна постанова та безпідставне звільнення останнього від відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідь ОСОБА_1 на його заяву, рішення начальника УПП з повідомленням дати нового розгляду адміністративної справи разом із запрошенням до підрозділу направлено 11.08.2020 року за вих. №Т-696/41/26/01-2020. Дата направлення підтверджується копією Списку №3106 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Полтава 8».

25.08.2020 року на призначений для нового розгляду адміністративної справи час (17 год. 45 хв.) ОСОБА_1 не з`явився. Про час і місце був повідомлений заздалегідь належним чином (за 15 днів до призначеної дати нового розгляду адміністративної справи).

25.08.2020 року об 16.45 год. (за годину до призначеного часу розгляду справи) ОСОБА_1 надав до підрозділу патрульної поліції клопотання про перенесення розгляду справи через перебування на лікарняному. Жодних підтверджень (лікарняного листа тощо) не додав.

Інспектором УПП було прийняте рішення проводити розгляд справи без присутності порушника.

За результатами розгляду справи, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №330772 від 25.08.2020 року, якою він був притягнений до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП шляхом накладення стягнення у вигляді штрафу 425 грн. (відповідно до ст.36 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення).

Копія адміністративної постанови (екземпляр №2 для правопорушника) від 25.08.2020 серії ДП 18 №330772 була направлена 26.08.2021 року рекомендованим листом з повідомленням за адресою проживання ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 . Дата направлення підтверджується копією «Списку №3302 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Полтава 8» та копією конверту.

28.09.2020 року вказаний рекомендований лист повернувся за зворотною адресою у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Отже судом встановлено той факт, що позивач був поінформований про те, що 25.08.2020 року буде розглядатись справа про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №330772 від 25.08.2020 року, щодо нього по факту подій, які мали місце 04.08.2020 року, близько 09 год. 26 хв., коли позивач керуючи належним ОСОБА_2 автомобілем КІА СЕRАТО д.н.з. НОМЕР_1 в м. Полтава по вулиці Європейській, 128/1, був зупинений співробітниками поліції за порушення правил дорожнього руху.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі №0870/8014/12 (адміністративне провадження № К/9901/6938/19), Верховний Суд зазначив, що апеляційним судом вчинено дії щодо належного повідомлення учасників справи про результати розгляду справи, шляхом направлення на їх адреси судового рішення. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.» (п. 39 постанови).

Таким чином суд вважає, що відповідачем вчинено дії щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про винесену постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №330772 від 25.08.2020 року.

Доказів, які свідчили про об`єктивну неможливість ОСОБА_1 отримати особисто чи через представника оскаржувану постанову та оскаржити її до суду у строки встановлені ч. 2 ст. 286 КАС України, до позовної заяви не додано, суду не надано.

Позивач протягом більше 6 місяців не цікавився про наявність чи відсутність винесеної відносно нього адміністративної постанови, хоча достовірно знав про виявлене поліцейськими порушення ПДР та відкрите адміністративне провадження відносно нього.

Згідно ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Дослідивши докази надані сторонами суд вважає, що позивачем строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 330772 від 25.08.2020 року пропущено без поважних причин, доводи заяви про поновлення строку на оскарження зазначеної постанови з огляду на те, що позивач дізнався про існування вказаної постанови 17.02.2021 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №63832810 спростовуються доказами наданими відповідачем.

З огляду на викладене позов підлягає залишенню без розгляду.

Згідно ст. 139 КАС України судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України, ст. ст. 122 ч. 1, 126, 247, 259-263, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Конституцією України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Тертичної Лілії Анатоліївни, про скасування постанови залишити без розгляду.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при проголошенні у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Г. Потетій