Справа № 295/11456/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/11456/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слюсарчук Н.Ф.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

22 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №62444454 від 27.08.2020 року, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень у Житомирській області Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голубович Н.П., щодо виконання виконавчого листа №295/8318/17, виданого 20.06.2018 року.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не виконало постанову Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2017 у справі №295/8318/17 в повному обсязі, тому підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив третьої особи на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Богунського районного суду від 17.08.2017 у справі №295/8313/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку і виплаті пенсії з його грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії з 01.06.2017 року, з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно з довідками Олевського РВ УМВС України в Житомирській області № 1930 за період з 01.08.2013 року по 30.09.2014 року, та Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області за період з 27.10.2014 року по 29.09.2015 року.

В червні 2020 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з заявою про примусове виконання рішення та надав оригінал виконавчого листа (а.с. 14).

Листом 27.08.2020 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомило ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі повідомлення боржника від 10.07.2020 (а. с. 18).

Вважаючи постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що боржник провів перерахунок пенсії позивача на підставі постанови Богунського районного суду від 17.08.2017 у справі №295/8313/17, що свідчить про її виконання, тому дії державного виконавця є правомірними.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Ч.1 ст.373 КАС України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Ст.1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону № 1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

П.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст.39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону № 1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, державний виконавець приймає рішення про закінчення виконавчого провадження лише у разі фактичного виконання рішення суду в повному обсязі.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не виконало постанову Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2017 у справі №295/8318/17, колегія суддів виходить з наступного.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2017 у справі №295/8318/17 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії з 01.06.2017 року, з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно довідок Олевського РВ УМВС України в Житомирській області № 1930, за період з 01.08.2013 року по 30.09.2014 року, та Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області, за період з 27.10.2014 року по 29.09.2015 року.

Листом №0600-0325-5/32692 від 10.07.2020 (а.с.69, зворот) Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило про те, що ОСОБА_1 проведено перерахунок та виплату призначеної пенсії з 01.06.2017 року, з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове Державне соціальне страхування, згідно довідок Олевського РВ УМВС України в Житомирській області №1930 за період з 01.08.2013 року по 30.09.2014 року та Новоград-Водинського МВ УМВС України в Житомирській області, за період з 27.10.2014 року по 29.09.2015 року.

На підставі клопотання позивача ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

Дослідивши належним чином засвідчену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 25.10.2017 (арк. копії пенс.справи 51) на виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2017 у справі №295/8318/17 з 01.06.2017 пенсія позивача обчислювалася з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років та середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці.

При цьому при обчисленні середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці були враховані наступні види грошового забезпечення: одноразова премія, матеріальна допомога, матеріальна допомога на оздоровлення, надбавка за ВОВЗ, надбавка за роботу в УРО та премія у розмірах, визначених в довідках Олевського РВ УМВС України в Житомирській області №1930 за період з 01.08.2013 року по 30.09.2014 року та Новоград-Водинського МВ УМВС України в Житомирській області за період з 27.10.2014 року по 29.09.2015 року (арк. копії пенс.справи 50, зворот).

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно з доводами позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1 не наводить аргументів та не заявляє доводів про те, що при проведенні перерахунку його пенсії з 01.06.2017 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не врахувало певний вид грошового забезпечення або врахувало його не у розмірах, вказаних в довідках Олевського РВ УМВС України в Житомирській області №1930 за період з 01.08.2013 року по 30.09.2014 року та Новоград-Водинського МВ УМВС України в Житомирській області за період з 27.10.2014 року по 29.09.2015 року.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виконало постанову Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2017 у справі №295/8318/17 та провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2017.

В обґрунтування позову щодо невиконання рішення суду в справі №295/8318/17 ОСОБА_1 посилається на те, що саме з лютого 2018 року при обчисленні його пенсії боржником не враховуються види грошового забезпечення згідно із задоволеними постановою Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2017 у справі №295/8318/17 позовними вимогами.

Оцінюючи вказані вище доводи позивача, колегія виходить з наступного.

Згідно з ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підвищення грошового забезпечення відповідних категорій поліцейських є підставою для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з матеріалами пенсійної справи до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшла довідка УМВС України в Житомирській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №85/1842 від 25 квітня 2017 року (арк. копії пенс.справи 54).

У зв`язку з цим та на підставі рішення суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 з урахуванням видів і розмірів грошового забезпечення, вказаних в довідці №85/1842 від 25 квітня 2017 року (арк. копії пенс.справи 55, зворот). З урахуванням вказаних видів грошового забезпечення пенсія позивача була перерахована з 01.04.2016 та з 01.02.2018.

Крім того, в матеріалах пенсійної справи позивача міститься довідка довідка УМВС України в Житомирській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №85/1842 від 14 березня 2018 року (арк. копії пенс.справи 58).

На підставі ПКМУ №988 та ПКМУ №103 від 21.02.2018 пенсія ОСОБА_1 була перерахована з 01.04.2018 з урахуванням довідки №85/1842 від 14 березня 2018 року (арк. копії пенс.справи 59).

Таким чином, обставини щодо зміни складових грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача з лютого 2018 року, пов`язані з виникненням передбачених Законом Законом № 2262-ХІІ підстав для перерахунку його пенсії.

В той же час постанова Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2017 у справі №295/8318/17 стосується виключно перерахунку пенсії позивача з 01.06.2017, тому подальший перерахунок його пенсії не свідчить про невиконання боржником постанови Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2017 у справі №295/8318/17.

З урахуванням встановлених у справі обставин, матеріалів адміністративної справи, матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 квітня 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.