Справа № 260/4392/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2021 року м. Ужгород№ 260/4392/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини»» (вул. Пушкіна, буд. 20, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини»» (далі - відповідач), в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини»» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2, призначених відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 5 366,13 грн. (а.с.1, 2).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що громадянин ОСОБА_1 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини»» в шкідливих умовах праці повний робочий день, що дало їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За період з січня по листопад 2020 року органу Пенсійного фонду підлягає відшкодуванню сума виплачених пільгових пенсій у розмірі 5366,13 грн. Проте відповідач, в порушення законодавчих вимог, належного відшкодування сум, виплачених вказаним громадянам пільгових пенсій, не здійснив, а тому така підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній адміністративній справ (а.с.19, 20).

11 січня 2021 року позивач надіслав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в сумі 5853,96 грн.. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що заявлена в позові заборгованість збільшена на суму невідшкодованої за грудень 2020 року пільгової пенсії (а.с.23).

11 січня 2021 року на адресу суду повернулося на адресу суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого представник відповідача одержав ухвалу суду про відкриття провадження у справі ще 23 грудня 2020 року. Станом на день розгляду справи на адресу суду не надходило від відповідача відзиву на позовну заяву. Оскільки лист було скеровано на адресу відповідача зазначену в Єдиному державному реєстрі підприємств, установ та організацій, суд вважає що відповідач повідомлений належним чином.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини»» (далі ТзОВ Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини»») включено до ЄДРПОУ і йому присвоєно код 40424511, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів справи вбачається, що громадянин ОСОБА_1 працював в ТзОВ Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини» в шкідливих умовах праці, на посадах, передбачених п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що дало їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

1) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;

2) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Зазначене кореспондується з положеннями ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Підставою призначення пенсії за віком на пільгових умовах вказаним громадянам є те, що вони працювали в шкідливих і важких умовах праці повний робочий день на атестованому робочому місці за професією, яка включена до Списку №1 та Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року за №162 (втратила чинність згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2003 року за № 36, та даною Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Списки № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду №260/3/20 від 13 лютого 2020 року встановлено обставини щодо правомірності призначення пенсії на підставі п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянину ОСОБА_1 . Зазначене рішення суду набрало законної сили, а отже, вказані обставини повторно не доводяться (а.с.3-7).

Згідно з нормами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правомірність призначення вказаним громадянам пенсії відповідачем не оспорюється та не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до норм абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, підприємства та організації вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

За період з січня по грудень 2020 року органом Пенсійного фонду України нараховано громадянину ОСОБА_1 пільгову пенсію, що підлягає відшкодуванню підприємством, у розмірі 5853,96 грн..

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція), якою, зокрема, встановлено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в тому числі, особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Відповідно до пп. 6.4 розділу 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду місячну суму зазначену в повідомленні про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (п. 6.7 розділу 6 Інструкції).

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об`єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до п.п. «а» та «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками пенсійного віку.

При цьому підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлялись на адресу ТзОВ «Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини»» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розрахунки фактичних витрат відповідачем не оскаржувались, а отже є чинними.

Проте, в порушення зазначених законодавчих вимог, ТзОВ «Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини»» відшкодування сум виплачених пільгових пенсій в строк, визначений Інструкцією, не здійснило.

З огляду на вищевказане, зважаючи на вказані норми Законів України, враховуючи обставини встановлені судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі у відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини»» (вул. Пушкіна, буд. 20, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод «Сільгоспзапчастини»» (вул. Пушкіна, буд. 20, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в сумі 5 853,96 грн. (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят три гривні 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець