Справа № 810/3278/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід) судді

26 квітня 2021 року 810/3278/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у м. Києві заяву про самовідвід в адміністративній справі №810/3278/15 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України та Голови правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами:

- постанови Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 по справі №810/3278/15;

- ухвали Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 про роз`єднання позовів та передачу справи за підсудністю по справі №810/3278/15;

- ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 про повернення заяви про доповнення позовних вимог по справі №810/3278/15;

- ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 про повернення заяви про збільшення позовних вимог по справі №810/3278/15.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана заява була передана на розгляд судді Терлецької О.О.

25 березня 2021 року суддею Терлецькою О.О. було заявлено самовідвід та ухвалою від 25 березня 2021 року вказану заяву було задоволено у зв`язку з чим, заяву було передано до канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно ч.1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказана заява 29 березня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана на розгляд судді Дудіну С.О.

05 квітня 2021 року суддею Дудіним С.О. було заявлено самовідвід та ухвалою від 05 квітня 2021 року вказану заяву було задоволено у зв`язку з чим, заяву було передано до канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно ч.1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до розпорядження №163 від 07.04.2021 Київським окружним адміністративним судом було повторно призначено автоматичний розподіл справи №810/3278/15 у зв`язку з чим, вказана справа була передана на розгляд судді Кушновій А.О. 07 квітня 2021 року.

08 квітня 2021 року суддею Кушновою А.О. було заявлено самовідвід та ухвалою від 08 квітня 2021 року вказану заяву було задоволено у зв`язку з чим, заяву було передано до канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно ч.1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України

09 квітня 2021 року на підставі розпорядження Київського окружного адміністративного суду №166 було проведено повторний автоматизований розподіл справи №810/3278/15, за результатами якого справа була передана для розгляду судді Панченко Н.Д.

Згідно з акту Київського окружного адміністративного суду вказана справа була передана на розгляд судді Панченко Н.Д. 15 квітня 2021 року.

Ухвалою від 20 квітня 2021 року судом було заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами справи №810/3278/15 залишено без руху та позивачу було надано строк протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху, шляхом подання суду:

- копії рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року по справі № 1-247/2018(3393/18) та рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 по справі №1-11/2018(3830/15) на яке заявник посилається у своїй заяві та інші наявні докази щодо виключних обставин;

- клопотання про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами з відповідними доказами поважності причин такого пропуску;

- викладення прохальної частини заяви про розгляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами в редакції вимог, які були предметом розгляду по суті заявлених позовних вимог у межах провадження №810/3278/15;

- навести одне рішення, яке підлягає перегляду та яке не було скасоване чи змінене судом апеляційної чи касаційної інстанції.

27 квітня 2021 року від судді Панченко Н.Д. надійшла заява про самовідвід, у якій суддя повідомляє, що усуваючи недоліки заяви про перегляд за виключними обставинами справи №810/3278/15, ОСОБА_1 припустився до образливих висловлювань головуючої судді, що приводить до приниження честі та гідності судді ОСОБА_2 , крім того ОСОБА_1 стверджує, що суддя ОСОБА_2 є зацікавленою в результаті розгляду цієї адміністративної справи та є упередженою у зв`язку з чим висловлює недовіру до судді ОСОБА_2 , що зумовлює його нетактовну поведінку.

З огляду на зазначене, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду цієї заяви, усунення будь-яких сумнівів сторін у незалежності судді Панченко Н.Д. при розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами справи №810/3278/15, суддя Панченко Н.Д. вважає за необхідне, керуючись ст.39 КАС України, заявити самовідвід.

Оцінюючи інші твердження заявника щодо упередженості судді Панченко Н.Д. суд вказує, що згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

Водночас, слід зазначити, що учасники судового процесу зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів.

Суд акцентує увагу на тому, що твердження позивача ґрунтуються на його припущеннях та упередженому ставленні до судді Панченко Н.Д., натомість не підтвердженні жодними мотивованими доводами або доказами, які б відповідали вимогам ст. 73 -76 КАС України, та не мають під собою належного та без емоційного обґрунтування.

Аргументи заявника, викладені в заяві від 26.04.2021 на підставі суб`єктивного переконання та непідтверджених обставин/фактів, а тому, на переконання суду, не можуть свідчити про наявність будь-якої упередженості судді Панченко Н.Д., з огляду на що, не можуть вплинути на безсторонність та об`єктивність судді під час розгляду заяви у даній справі.

Поряд з наведеним, суд звертає увагу на те, що, згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності цих осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на це, вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною 3 статті 45 КАС, якою передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно частини 4 наведеної статті, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Застосування визначених частиною 3 статті 45 КАС правових наслідків, у разі використання учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах, відповідає практиці Великої Палати Верховного Суду, що наведена у постанові від 13 березня 2019 року по справі № 199/6713/14-ц.

Згідно пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Слід зазначити, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (справа Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) п. 98).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді незважаючи, що позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Згідно з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема її пункту 6 статті 1, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної заяви.

Частиною 1 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до так і після відкриття провадження у справі.

Наслідки самовідводу судді передбачені статтею 41 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу.

Таким, чином для уникнення сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді Панченко Н.Д., у розгляді та вирішенні справи №810/3278/15, з метою здійснення завдань та забезпечення дотримання принципів адміністративного судочинства та необхідності зміцнення довіри суспільства до судової влади, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. про самовідвід - задовольнити.

Матеріали адміністративної справи №810/3278/15 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України та Голови правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.