Справа № 520/4790/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 р. Справа № 520/4790/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Король Д.О.,

за участі представника відповідача - Гундар Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трафік ЛПГ" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 16.10.2019 про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 250 000 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року (суддя Чудних С.О.) відкрито провадження по даній справі в загальному позовному провадженні. Призначено підготовче засідання.

Згідно Витягу з протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 11.12.2020 року, справу розподілено до провадження судді Шевченко О.В.

Ухвалою суду від 16.12.2020 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трафік ЛПГ" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення. Призначено підготовче судове засідання. Розгляд справи почато спочатку.

Ухвалою суду від 11.02.2021 року, занесеною до протоколу судового засідання від 11.02.2021 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Також, ухвалою суду від 11.02.2021 року замінено відповідача - Головне управління ДПС у Харківській області, на його правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (адреса: 61002, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, код ЄДРПОУ ВП 43983495).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 16.10.2019 про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 250 000 грн., є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

До канцелярії суду представником відповідача надано відзив на позов (а.с. 78 - 80), в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що з метою організації проведення на підставі наказу від 09.09.2019 року № 360 та направлень від 09.09.2019 №344 та №345 фахівцями ГУ ДПС в Харківській області здійснено вихід на перевірку, за результатами проведення якої складено акт від 25.09.2019 № 106/20/30/РРО/42931163. Під час перевірки контролюючим органом встановлено порушення ч.20 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива", яка встановлює здійснення роздрібної торгівлі, зокрема, пальним, за наявності ліцензії. Так, ТОВ "Глобал Трафік ЛПГ" на АЗС (автодорога Харків - Балаклія 32 км., м. Зміїв) 01.07.2019 року здійснено продаж 11,54 літрів скрапленого газу на загальну суму 149,90 грн. При цьому, отримано ліцензію на роздрібну торгівлю пальним 22.09.2019 року (термін дії 5 років). Вказані обставини слугували підставою для прийняття співробітниками контролюючого органу рішення №0 від 16.10.2019 про накладення штрафу у розмірі 250 000 грн. відповідно до статі 17 вказаного вище Закону. Представник відповідача також зазначив, що твердження позивача стосовно відпустку 11,54 літрів скрапленого газу здійснено для власних потреб, є необґрунтованими, оскільки позивач в своїй господарській діяльності використовує реєстратор розрахункових операції (№ЗВ), за допомогою якого 01.07.2019 року здійснювалася розрахункова операція з продажу цього пального. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

Представник позивача надав до канцелярії суду відповідь на відзив (а.с. 126 - 129), в якій підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 126 КАС України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду відзиві на позов у зв`язку з чим, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено фактичну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трафік ЛПГ" щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за результатами якої складено акт від 25.09.2019 № 106/20/30/РРО/42931163.

В ході проведеної перевірки встановлено порушення ч.20 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива". Так, ТОВ "Глобал Трафік ЛПГ" на АЗС (автодорога Харків - Балаклія 32 км., м. Зміїв) за період з 01.07.2019 року по 21.09.2019 року підприємство здійснило реалізацію пального (газу скріпленого) за відсутності ліцензії та права роздрібної торгівлі пальним (а.с. 12 - 15).

Вказаний акт перевірки 24.09.2019 під підпис отримав представник позивача (а.с. 14).

За результатами фактичної перевірки та відповідно до статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива" Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 0 від 16.10.2019 року, яким застосовано до ТОВ "Глобал Трафік ЛПГ" фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250 000,00 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії (а.с. 18 - 19).

Вказане рішення про застосування штрафних санкцій супровідним листом від 30.01.2020 року направлено на адресу представника позивача (а.с. 16 - 17).

Вважаючи рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 16.10.2019 про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 250 000 грн. незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Щодо правомірності проведення фактичної перевірки позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, як: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до п.п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

За правилами п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як встановлено з матеріалів справи, під час проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання був присутній його уповноважений представник - ОСОБА_1 (оператор), про що зазначено d акті фактичної перевірки від 25.09.2019 №106/20/30/РРО/42931163.

Свідченням того, що ОСОБА_1 особисто отримав перед початком проведення перевірки копію наказу ГУ ДПС в Харківській області від 09.09.2019 року № 360 "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Глобал Трафік ЛПГ" є його підпис в направленні на перевірку № 345 від 09.09.2019 року (а.с. 82).

Отже, твердження представника позивача стосовно невручення уповноваженій особі суб`єкта господарювання перед початком проведення перевірки копії наказу не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Стосовно доводів представника позивача щодо відсутності підстав для проведення фактичної перевірки підприємства, слід зазначити наступне.

Як встановлено під час вирішення спору та вбачається з висновків акту фактичної перевірки, підставою для проведення фактичної перевірки стала наявна у контролюючого органу інформація про порушення платником умов реалізації пального та необхідністю у зв`язку із цим здійснення перевірочних функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального (інформаційна система "Податковий блок").

Так до матеріалів справи надано роздруківку з офіційного сайту ДФС України "Податковий блок", в якій наявна інформація стосовно проведення ТОВ "Глобал Трафік ЛПГ" () 01.07., 15.07., 31.07., 03.08. та 20.08.2019 року розрахункових операцій щодо продажу скрапленого газу (а.с. 214 - 223).

Вказані підстави для проведення фактичної перевірки прямо передбачені підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України і наведені у наказі на перевірку Головного управління ДПС в Харківській області від 09.09.2019 року № 360.

Докази оскарження вищевказаного наказу в матеріалах справи відсутні.

Фактична перевірка проведена у строк в один день (24.09.2019 р.), її результати оформлено відповідним актом фактичної перевірки від 25.09.2019 №106/20/30/РРО/42931163, примірник якого був вручений вищевказаній посадовій особі підприємства Колісник В.Ю. під розпис. В свою чергу, акт перевірки не містить письмових зауважень з боку посадових осіб суб`єкта господарювання щодо проведення такої перевірки, щодо дій інспекторів контролюючого органу під час здійснення перевірки та результатів її оформлення.

Наведене свідчить про дотримання відповідачем приписів статей 80, 81 та 86 Податкового кодексу України під час проведення у відношенні позивача фактичної перевірки.

Доказів протилежного представником позивача до суду не надано, судом не встановлено, в свою чергу доводи щодо порушення процедури проведення такої перевірки, викладені у відповіді на відзив, є спростованими наявними в матеріалах справи документами.

Стосовно правомірності прийняття спірного рішення про застосування до позивача штрафних санкцій, слід зазначити наступне.

Спірні правовідносини урегульовано Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481).

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР розкрито, серед інших, наступні поняття: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій. Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі.

Порядок роздрібної торгівлі пальним встановлено ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років. Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (роздрібна торгівля пальним). Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до абзацу першого преамбули Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) в редакції Закону України від 23.11.2018 р. N 2628-VIII цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 5 серпня 2015 р в редакції станом на 01.07.2019 року видача ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, як і зберігання пального віднесено до повноважень територіальних органів ДФС.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250 000 гривень (ст. 17 Закону № 481/95-ВР).

Згідно підпункту 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Відповідно до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Механізм застосування фінансових санкцій; передбачених статтею 17 Закону України №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі - Порядок № 790).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №790 за порушення, передбачені ст. 17 Закону України №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Отже, суб`єкт господарювання, який має намір здійснювати оптову торгівлю пальним, з 01.07.2019 повинен отримати в уповноваженого органу виконавчої влади відповідну ліцензію на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. За відсутності ліцензії, суб`єкт господарювання несе відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у вигляді штрафу - 250000 гривень.

Суд звертає увагу, що контролюючим органом під час проведення перевірки встановлено факт здійснення ТОВ "Глобал Трафік ЛПГ" на АЗС (автодорога Харків - Балаклія 32 км., м. Зміїв) з 01.07.2019 року до 20.08.2019 року продажу пального (скрапленого газу).

Отже право на роздрібну торгівлю пальним позивач набув з 22.09.2019 року, а саме з моменту строку дії відповідної ліцензії.

Тобто з 01.07.2019 року до моменту отримання ліцензії - 22.09.2019 року ТОВ "Глобал Трафік ЛПГ" було здійснено реалізацію пального з порушенням вимог Закону №481 за відсутності відповідної діючої ліцензії, а саме проведено 01.07., 15.07., 31.07., 03.08. та 20.08.2019 року розрахункових операцій щодо продажу скрапленого газу, свідченням чого є дані електронних роздруківок та скріншотів з офіційного сайту ДФС України "Податковий блок" (а.с. 214 - 223).

При цьому, суд звертає увагу, що факт реалізації пального без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним контролюючим органом виявлено починаючи з 01.07.2019 року, тоді як за видачею такої ліцензії підприємство із заявою звернулося зі спливом значного проміжку часу - лише 03.09.2019 року (Вх. №733/10) (а.с. 238) отримавши ліцензію 23.09.2019 року. Тобто фактично майже два місяці підприємство здійснювало роздрібну реалізацію пального (скрапленого газу) без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним.

Суд звертає увагу, що вказані вище обставини свідчать про наявність в діях підприємства вини протягом всього часу здійснення реалізації пального без наявності ліцензії.

Отже, суб`єкт господарювання, який реалізує пальне без відповідної ліцензії, повинен нести відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Отже твердження позивача стосовно відпустку скрапленого газу було здійснено для власних потреб, є необґрунтованими, оскільки позивач в своїй господарській діяльності використовує реєстратор розрахункових операції (заводський номер ЗВ), за допомогою якого з 01.07.2019 року і здійснювалася розрахункова операція з продажу цього пального у період відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, що підтверджено почековою інформацією (а.с. 213) а також електронними роздруківками та скріншотами з офіційного сайту ДФС України "Податковий блок" (а.с. 214 - 223).

Беручи до уваги доведеність складу порушення позивачем статті 15 Закону №481/95-ВР, застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за оскарженим рішенням Головного управління ДПС в Харківській області №0 від 16.10.2019 є правомірним.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність оскаржуваного рішення №0 від 16.10.2019 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 250 000 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трафік ЛПГ".

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трафік ЛПГ" (вул. Космічна, буд. 22, к. 224, м. Харків, 61145, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (адреса: 61002, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про скасування рішення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 26 квітня 2021 року.

Суддя О.В.Шевченко