Справа № 200/2886/21-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 р. Справа№200/2886/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,

при секретарі Оголь В.К.

за участю

представника позивача Ярової С.Е. (витяги з ЄРЮОФОП)

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального судового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецької області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця від 01.03.2021 ВП № 62582748 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року зобов`язано управління звільнити майно з-під податкової застави. 04.03.2021 року на адресу Головного управління надійшла постанова про накладення штрафу за невиконання без поважних причин судового рішення. Натомість позивач зазначає, що рішення суду ним виконано в повному обсязі, а отже для застосування штрафу відсутні законні підстави.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.03.2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення встановлених судом недоліків.

Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі.

26.04.2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволені позову.

У відзиві зазначено, що державний виконавець 10.12.2020 року та 17.02.2021 року звертався до позивача з вимогами щодо надання ним підтвердження виконання вимог виконавчого листа. Проте жодної інформації стосовно виконання рішення суду від ГУ ДПС не надходило, у зв`язку з чим була винесена постанова про накладення штрафу. Лише після цієї постанови позивач надіслав лист, в якому повідомив про повне виконання вимог виконавчого листа.

За приписами частини 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року у справі № 200/11036/19-а задоволено позов Комунального підприємства "Управління міського господарства" до Головного управління ДФС у Донецькій області - зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькій області звільнити нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю матеріального складу №2 загальною площею 1428,3 кв.м та прохідної загальною площею 40,0 кв.м., яка розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Добропільська, буд. б/н, з-під податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів). Рішення набрало законної сили згідно постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 року.

19.03.2020 року на підставі даного рішення Донецького окружного адміністративного суду видано виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 16.07.2020 року відкрито виконавче провадження № 62582748.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року у справі 200/11036/19-а замінено боржника з ГУ ДФС у Донецькій області на ГУ ДПС у Донецькій області.

26.11.2020 року старший державний виконавець виніс постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

10.12.2020 року та 17.02.2021 року старший державний виконавець звертався до ГУ ДПС у Донецькій області з вимогами щодо надання документально підтвердженої відповіді стосовно виконання вимог виконавчого листа.

У зв`язку з невиконанням без поважних причин рішення суду старший державний виконавець 01.03.2021 року виніс постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язав боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

11.03.2021 року позивач надіслав на адресу старшого державного виконавця лист щодо виконання вимог виконавчого листа з наданням на підтвердження цього копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою від 20.04.2021 року державний виконавець закінчив виконавче провадження № 62582748.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята), за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Позивач до матеріалів справи надав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого на виконання рішення суду 200/11036/19-а 15.12.2020 року припинено обтяження у вигляді податкової застави щодо будівлі прохідної складу для зберігання обладнання № 2, інв.№327, за адресою Донецька область, м. Красноармійськ (м. Покровськ), вул. Добропільська, б/н.

Також згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на виконання рішення суду 200/11036/19-а 15.12.2020 року припинено обтяження у вигляді податкової застави щодо складу для обладнання № 2, інв.№324, за адресою Донецька область, м. Красноармійськ (м. Покровськ), вул. Добропільська, б/н.

Відтак вказане нерухоме майно звільнено з-під податкової застави, отже судове рішення виконано.

Разом з цим, суд зауважує, стаття 19 Закону № 1404-VIII визначає права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Так, за приписами частини 4 цієї статті сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Отже застосування відповідачем штрафу до боржника в даному випадку обумовлено недобросовісним виконанням останнім своїх обов`язків як сторони виконавчого провадження. ГУ ДПС не заперечує, що отримувала вимогу державного виконавця про надання інформації, що підтверджується і матеріалами справи. Проте таку інформацію позивач надав лише після застосування до нього штрафу.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що за відсутності інформації про виконання вимог виконавчого листа, старший державний виконавець у відповідності до вимог Закону № 1404-VIII застосував штраф, тому оскаржувана постанова не може бути визнана протиправною. Разом з цим, суд погоджується з твердженнями ГУ ДПС у Донецької області, що штраф може бути застосований лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом скасування постанови про накладення штрафу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Донецької області (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 01.03.2021 року ВП № 62582748 про накладення на Головне управління ДПС у Донецької області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш