Справа № 240/7276/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

26 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/7276/21

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2" до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

26 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Федотюк В.П. від 16.04.2021, винесену в межах ВП №63958968, про арешт коштів боржника;

- стягнути з Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2" (ТОВ "КВЖРЕП №2") витрати зі сплати судового збору в сумі 2951 гривень;

- стягнути з Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2" (ТОВ "КВЖРЕП №2") витрати на правову професійну допомогу в розмірі 2000,00 гривень.

Крім того, одночасно з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2" подало до суду заяву про забезпечення позову, в якому просило вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови головного державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Федотюк В.П. від 16.04.2021 про арешт коштів боржника, винесеної в межах ВП №63958968 при примусовому виконанні виконавчого листа від 09.12.2020 №279/3742/20, виданого Коростенським міськрайонним судом, та заборони чинення дій щодо її примусового виконання.

Цього ж дня здійснено реєстрацію позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2" в автоматизованій системі документообігу суду із присвоєнням їй єдиного уніфікованого номеру судової справи 240/7276/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021 головуючою суддею для розгляду адміністративної справи №240/7276/21 було визначено суддю Черняхович І.Е.

Пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N005, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №№29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 125 Конституції України, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульовано статтею 74 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України №1404-VIII).

Так, частиною першою вказаної статті Закону України №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У частині другій статті 74 Закону України №1404-VIII закріплено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у п.25 постанови від 05.12.2018 у справі №279/2369/17, юрисдикція спорів про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених на виконання судових рішень, залежить, зокрема, від суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів не належать справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих місцевими загальними судами, а необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта.

Зі змісту позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2" та доданих до неї документів судом встановлено, що предметом спірних правовідносин у даній справі є постанова головного державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Федотюк В.П. від 16.04.2021 про арешт коштів боржника, винесена в межах виконавчого провадження №63958968 з примусового виконання виконавчого листа від 09.12.2020 №279/3742/20, виданого Коростенським міськрайонним судом.

При цьому, вищезазначений виконавчий лист від 09.12.2020 №279/3742/20 виданий Коростенським міськрайонним судом на виконання рішення від 22 жовтня 2020 року у справі №279/3742/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2", в якому суд задовольнив позовні вимоги та ухвалив поновити ОСОБА_1 на посаді юриста Товариства з обмеженою відповідальністю "КВЖРЕП №2".

Вищезазначені обставини свідчать на користь висновку про те, що оскаржувана в даній справі постанова від 16.04.2021 про арешт коштів боржника, винесена в межах виконавчого провадження №63958968 з примусового виконання виконавчого листа від 09.12.2020 №279/3742/20, виданого Коростенським міськрайонним судом на виконання рішення суду у цивільній справі, яке ухвалено відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 447 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З огляду на все викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2" як сторона виконавчого провадження боржник, має право оскаржувати рішення чи дії головного державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Федотюк В.П., вчинені ним при примусовому виконанні рішення Коростенського міськрайонного суду від 22 жовтня 2020 року у цивільній справі №279/3742/20 про поновлення на посаді, у порядку цивільного судочинства в Коростенському міськрайонному суді Житомирської області, а не в порядку адміністративного судочинства.

Така позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 05.12.2018 (справа №279/2369/17) та від 14.11.2018 (справа №820/4243/17).

За наведених обставин, суд вважає, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції.

Пунктом першим частини першої статті 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2" не підсудний Житомирському окружному адміністративному суду, оскільки його не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження необхідно відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2" у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Коростенське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №2", що розгляд справи за його позовом до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасувати постанови головного державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Федотюк В.П. від 16.04.2021 про арешт коштів боржника, винесеної в межах ВП №63958968, віднесено до юрисдикції загального суду, визначеного за правилами підсудності, встановленими положеннями Цивільного процесуального кодексу України - Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Е.Черняхович