Справа № 813/3988/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/3988/17
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
23 квітня 2021 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку письмового позовного провадження заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №813/3988/17 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування наказу, поновлення на роботі, -
Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому, із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12.12.2017 року, просив:
- визнати дії Головного управління МВС України у Львівській області по винесенню наказу про звільнення ОСОБА_1 протиправними;
- визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу Головного управління міністерства внутрішніх справ України № 741 о/с від 21.10.2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 ;
- поновити майора міліції ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС;
- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області виплатити на користь ОСОБА_1 грошові кошти за вимушені прогули з моменту звільнення.
16 квітня 2018 року рішенням суду визнано протиправними дії Головного управління МВС України у Львівській області по винесенню наказу про звільнення ОСОБА_1 ;
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління МВС України у Львівській області від 21 жовтня 2015 року №741 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 майора міліції, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими групами управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС;
Поновлено ОСОБА_1 на службі Головного управління МВС України у Львівській області, на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими групами управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС;
Зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з проведенням усіх відрахувань відповідно до чинного законодавства.
13.04.2021 року позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 813/3988/17, яким:
- поновити майора міліції ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими групами управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС з 22 жовтня 2015 року;
- Стягнути з Ліквідаційної комісії Головного Управління міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 108858,92 грн., з проведенням усіх вирахувань відповідно до чинного законодавства.
Вказана заява мотивована тим, що:
«На розгляді у Львівському окружному адміністративному суді перебувала справа № 813/3988/17, за позовом ОСОБА_1 , до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Рішенням Львівськго окружного адміністративного суду від 16.04.2018 року у даній справі позовні вимоги позивача задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління МВС України у Львівській області від 21 жовтня 2015 року №741 о/с, яким останнього було звільнено;

- поновлено ОСОБА_1 , на попередній роботі;

- зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області (м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з проведенням усіх відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Рішення суду в частині поновлення на попередній роботі відповідачем було виконано.

Однак, відповідач до цього часу не виконав рішення суду в частині нарахування та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідач зазначає, що не може виконати рішення суду в цій частині так як, в даному судовому не зазначено спосіб виконання рішення, а саме: не зазначено дату з якої позивача поновлено на попередній роботі, відповідно не можливо встановити ч а вирахувати період (кількість календарних днів) за який необхідно нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, також не вказано в судовому рішенні середній заробіток, який підлягає виплаті відповідачу.

Відповідно до вимог ст. 252 КАСУ

Додаткове судове рішення

1. Суд. що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог: з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд. вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення:

3) судом не вирішено питання про судові виграти.

2. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

В зазначеному судовому рішенні від 16.04.2018 року щодо виплати грошового забезпечення вказано наступне: згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно судом враховуються позовні вимоги про стягнення з Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу, в межах строків встановлеих Постановою КМ України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» за № 100 від 08.02.1995 року.

Оскільки судом визнано протиправним та скасовано наказ Головною управління МВС України у Львівській області від 21 жовтня 2015 року №741 о/с, яким позивача було звільнено, то вважаємо, що датою поновлення позивача ОСОБА_1 , на посаді слід зазначити в додатковому рішенні 22 жовтня 2015 року, а отже період вимушеного прогулу складатиме з 22 жовтня 2015 року по 16 квітня 2018 року, тобто 908 календарних днів.

Позивачем проведений розрахунок середнього заробітку за час вимушеною прогулу у відповідності до вимог постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року, на яку суд правомірно посилається при визначенні середньоденної заробітної плати, з урахуванням довідки про доходи від 26.11.2018 року, яка є в матеріалах справи.

А саме, розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 22.10.2015 по 16.04.2018, що підлягає виплаті позивачу становить 108 858,92 грн (119,88 грн (7313,21 грн./61 робочий день) х 908 календарних дні (час вимушеного прогулу)), з проведенням усіх вирахувань, відповідно до чин ного законодавства.

Саме такий розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу був проведений судом в рамках розгляду наступної справи №813/2532/18 за позовом ОСОБА_1 , до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області, після його повторного звільнення. З даним рішенням та порядком проведення розрахунку також погодився і Восьмий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 19.03.2019 року.

Звертаємо увагу суду на те, що позивачем оскаржувалось рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №813/2532/18, так як в позовних вимогах у даній справі позивачем, серед іншого, було заявлено стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу в тому числі за період з 22 жовтня 2015 року по 16 квітня 2018 року, так як на той час рішення про стягнення середнього заробітку за даний період виконано не було. З даного приводу Восьмий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 19.03.201 Ороку, вказав наступне:

У поданій апеляційній скарзі позивач вказує, що в рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року у справі №813/3988/17, яким позивача вперше поновлено на роботі, не зазначено час, з якого його поновлено на. роботі, кількість календарних днів вимушеного прогулу, а також суми, яка підлягає стягнення за час вимушеного прогулу, з огляду на що вважає, що такі розрахунки мають бути проведені в межах розглядуваної справи. Такі доводи скаржника є необґрунтованими та цілком безпідставними з огляду на наступне.

Згідно статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ніш судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановления ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим, як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Згідно з пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом, судового розгляду. Таким чином, роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованій осіб.

Крім нього, відповідно до приписів статті 252 КАС України суд. що ухвалив судове рішення, .може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення.

Враховуючи вищенаведені приписи чинного законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає, що у випадку нерозуміння позивачем способу та порядку виконання резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року у справі №813/3988/17, він не позбавлений права звернутись до цього суду із відповідною заявою про роз`яснення, рішення чи про ухвалення додаткового судового рішення у справі. Відтак, необґрунтованими є доводи скаржника в цій частині.

З огляду па вказане рішення Восьмого апеляційного адміністративного суди від 19.03.2019 року, вказаним судом вже сформована позиція щодо захисту позивачем ОСОБА_1 , його прав, яка полягає у необхідності винесення у справі № 813/3988/17 або додаткового рішення, або роз`яснення судового рішення.

Оскільки відповідно до відомостей на офіційному сайті «судова влада», відповідач у даній справі Ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області вже звергалась до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, і ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року, в роз`ясненні судового рішення було відмовлено, позивач ОСОБА_1 , вважає за єдиний можливий спосіб відстояти відновлення порушення його права, саме звернення до суду із заявою про винесення додаткового рішення».

При ухваленні додаткового рішення судом враховується наступне:

Згідно із ст. 9 КАС України:

1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

2. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

3. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

4. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно із ст. 252 КАС України:

1. Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

4. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

5. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом в якому зазначені вищевказані позовні вимоги. Суд розглянув адміністративну справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

Рішенням суду встановлено, що ГУМВС у Львівській області видано Наказ №741 о/с від 21.10.2015 року «По особовому склад», відповідно до положення відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено з органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил за п. 64 «є» / за порушення дисципліни/ майора міліції ОСОБА_1 /М-065518/, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими групами управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС, з 22.10.2015 року.

Відповідно заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 813/3988/17, яким, а саме в частині - поновити майора міліції ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими групами управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС з 22 жовтня 2015 року, з метою визначення способу виконання судового рішення, підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивач про ухвалення додаткового рішення в частині - стягнути з Ліквідаційної комісії Головного Управління міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 108858,92 грн., з проведенням усіх вирахувань відповідно до чинного законодавства, то така вимога задоволення не підлягає, оскільки позивач в позові просив: « - зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області виплатити на користь ОСОБА_1 грошові кошти за вимушені прогули з моменту звільнення». Крім цього, на час прийняття по суті рішення 16.04.2018 року, у справі були відсутні будь які докази щодо грошового забезпечення позивача необхідні для вирішення питання про стягнення коштів за час вимушеного прогулу, відповідно в цій частині заява позивач про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Таким чином, заява позивача про ухвалення додаткового рішення, підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 241, 252 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 13.04.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 813/3988/17, задоволити частково:

- Поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на службі Головного управління МВС України у Львівській області, на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими групами управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС, з 22 жовтня 2015 року.

В іншій частині зави відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Гавдик З.В.