Справа № 826/15338/17
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р. та суддів Кобаля М.І., Коротких А.Ю., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у місті Києві про продовження строку на усунення недоліків - відмовлено. Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві - повернуто особі, яка її подала. (Суддя-доповідач - Федотов І.В.).

30 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку відповідач повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2019 року, разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши зазначену заяву, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом при зверненні з апеляційною скаргою пропущено строк на апеляційне оскарження. Так, апелянт подав апеляційну скаргу на рішення суду 31 липня 2019 року лише 30 грудня 2020 року, тобто, після спливу одного року з моменту ухвалення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В той же час, згідно ч. 3 ст. 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження, також, може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків визначених частиною 2 ст. 299 цього Кодексу.

Разом з цим, частиною 2 ст. 299 КАС України встановлено імперативну норму, яка визначає, зокрема, що незалежно від поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного судового рішення складений 31 липня 2019 року, однак, апеляційну скаргу апелянтом було подано до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку лише 30 грудня 2020 року, тобто, із пропуском річного строку на апеляційне оскарження.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 грудня 2020 року у справі №420/268/19 зазначив наступне: «...незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції зобов`язаний відмовити у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення».

Так, у постанові від 23 травня 2018 року у справі №804/2845/15 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду вказав, що норма абз. 3 ч. 4 ст. 189 КАС України (яка за своїм змістом є аналогічною положенням ч. 2 ст. 299 КАС України) направлена на забезпечення юридичної передбачуваності судових рішень та стабільності поведінки суб`єктів владних повноважень під час виконання своїх повноважень стосовно подання апеляційної скарги на судові рішення.

Крім того, суд касаційної інстанції у згаданому рішенні зазначив, що вищезазначена норма статті є імперативною і не встановлює будь-яких винятків щодо можливості поновлення строку на апеляційне оскарження після спливу річного строку з дати оголошення рішення суду для суб`єкта владних повноважень.

Також, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 13 лютого 2020 року у справі №592/13415/17 та від 05 липня 2018 року у справі №490/11395/15-а звернув увагу на те, що встановлений абз. 3 ч. 4 ст. 189 КАС України строк є присічним та поновленню не підлягає.

З урахуванням викладеного, згідно ч. 2 ст. 299 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки, апеляційна скарга подана суб`єктом владних повноважень після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

У свою чергу, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

Колегія суддів, також, враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі "Лелас проти Хорватії", відповідно до яких, держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Крім того, у справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

При цьому, обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2019 року відмовити, а тому, у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2019 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кобаль М.І.

Коротких А.Ю.