Справа № 480/6704/20
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 квітня 2021 р.Справа № 480/6704/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної судової адміністрації України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року по справі № 480/6704/20

за позовом ОСОБА_1

до Сумського апеляційного суду

про стягнення невиплаченої суддівської винагороди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Сумського апеляційного суду про стягнення невиплаченої суддівської винагороди.

21.01.2021 на зазначене рішення Державною судовою адміністрацією України направлено апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021 року апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання безпосередньо до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року.

На виконання вимог ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021 року Державною судовою адміністрацією України направлено до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Матеріали справи свідчать, що 18.12.2020 судом у порядку письмового провадження винесено оскаржуване рішення.

В матеріалах справи відсутні докази отримання апелянтом рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року.

21.01.2021р. Державною судовою адміністрацією України подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, про що свідчить відмітка вхідної кореспонденції на апеляційній скарзі.

В обґрунтування заяви про поновлення строку апелянт посилається на те, що апеляційна скарга на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року направлена до суду 15.01.2021 року (в додатках до заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження міститься роздруківка з сайту УКРПОШТА (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), вимоги ст. ст. 55, 120, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що апелянт не є стороною у справі, не приймав участі у розгляді справи у суді першої інстанції та не отримував рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та пункту 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, згідно ст. 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Враховуючи вимоги ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, те, що апелянт не є стороною у справі та рішення не отримував, направленість дій апелянта на оскарження рішення, та термін пропуску строку, дату подання апеляційної скарги, підстави, викладені апелянтом в заяві щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення знаходять своє підтвердження, тому суд вважає за можливе поновити апелянту строк на апеляційне оскарження рішення суду по даній справі.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору колегія суддів вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

В обґрунтування клопотання апелянт посилається на ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 44, 47, 48 Бюджетного кодексу України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 5, 8, 133 Кодексу адміністративного судочинства України та на відсутність належного забезпечення достатніми фінансовими ресурсами для сплати судових витрат.

Доказів незадовільного майнового стану, що спричиняє неможливість сплати судового збору матеріали справи не містять.

Обмежене фінансування бюджетної установи не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України " Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Обґрунтувань наявності обставин, передбачених ст. 8 Закону України " Про судовий збір", заява апелянта не містить.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання Державної судової адміністрації України про відстрочення сплати судового збору слід відмови.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 3, 73, 74, 295 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року задовольнити.

Процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року по справі № 480/6704/20 поновити.

У задоволенні клопотання Державної судової адміністрації України про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Бартош Н.С.