Справа № 520/4163/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 р.Справа № 520/4163/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Севастьянової А.Ю.

позивача - ОСОБА_1 , представників сторін: позивача - Гринишина Є.В., відповідача - Лук`янцева С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2020, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 11.09.20 року по справі № 520/4163/2020

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

У березні 2020 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, податковий орган, контролюючий орган), в якій просила визнати протиправним та скасувати повністю:

- рішення № 06 від 10 січня 2020 року про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченою Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 10.01.2020 на суму 170 (сто сімдесят гривень 00 копійок) гривень;

- рішення № 06 від 10.01.2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 86617,15 (вісімдесят шість тисяч шістсот сімнадцять гривень 00 копійок) гривень;

- податкове повідомлення рішення № 06 про податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 595125,00 (п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч сто двадцять п`ять гривень 00 копійок) гривень;

- податкове повідомлення рішення № 06 про податок на додану вартість на суму 721500,00 (сімсот двадцять одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) гривень;

- податкове повідомлення рішення № 06 про донарахування військового збору на суму 149593,75 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) гривень;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 10.01.2020 року на суму 393168,64 (триста дев`яносто три тисячі сто шістдесят вісім гривень 64 копійки) гривень. Також просила про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову зазначила, що прийняті відповідачем спірні податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату боргу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ґрунтуються на помилкових висновках контролюючого органу про те, що позивач мала у 2015 році перейти зі спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування, оскільки надавала в оренду приміщення юридичним особам, які перебували на загальній системі оподаткування. Позивач стверджує, що з вказаними в акті перевірки юридичними особами господарських взаємовідносин ніколи не мала, майно в оренду їм не передавала, а надані до податкового органу документи від таких юридичних осіб вважає підробленими, про що повідомила контролюючий орган. Заперечуючи надання відповідних послуг з оренди вказаним у акті перевірки підприємствам, неодноразово зверталась до відповідача з вимогою перевірити касову дисципліну останніх на предмет відображення ними у своїй податковій звітності відомостей щодо господарських операцій з позивачем, однак, відповіді на вказані звернення не отримала.

Щодо посилання відповідача про порушення ФОП ОСОБА_1 п.4 ч.2 ст. 3 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п. 2 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015, шляхом не надання за встановленою формою звітності з ЄСВ за 2014 рік, зазначила, що у контролюючого органу були відсутні підстави застосовувати штрафні санкції за цей період, оскільки вказаний наказ набрав чинності лише 30.04.2015, та тільки з цього часу встановлено порядок та форми повідомлень, на які посилається інспектор, а тому і обов`язок у позивача подавати звітність згідно положень такого наказу у 2014 році був відсутній.

Також зазначила, що у відповідача були відсутні підстави для нарахування позивачу зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2015 по 31.12.2015 в розмірі 393 168,76 грн, оскільки весь вказаний період вона здійснювала господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії Б, номер 429211, виданого 31.05.2012 ДПІ у Київському районі Харківської області ДПС, а не загальною, як вважає відповідач.

Наполягає на хибності твердження контролюючого органу про заниження позивачем податку на додану вартість в розмірі 557 200,00 грн з огляду на приписи ст.ст. 180, 181 ПК України, в силу яких вона не є особою, яка вважається платником податку згідно вимог цього кодексу та не підлягає реєстрації як платник відповідного податку.

З приводу посилання в акті перевірки на те, що ФОП ОСОБА_1 відповідно до положень п.п. 1.4 п. 16 підрозділу 10 розділу ХХ статті 168 ПК України занизила суму військового збору, що підлягала сплаті до бюджету на суму 39 675,00 грн, вказує, що враховуючи, що вона, як платник єдиного податку, який немає найманих працівників, здійснює господарську діяльність самостійно, відсутні підстави для утримання податків від третіх осіб податковим агентом. Посилаючись на зміст актів перевірки від 31.07.2019 та від 14.11.2019 вважає, що перевіркою не встановлено операцій, які б стали підставою для утримання ФОП ОСОБА_1 , як податковим агентом, податків та зборів, а тому висновок відповідача про те, що вона занизила розмір військового збору на суму 39 675,00 грн. є неправомірним.

Підсумовуючи вищенаведене позивач зазначила, що всі викладені нею в позовній заяві обставини були повідомлені відповідачу в ході розгляду її заперечень, у тому числі щодо існування взагалі господарських відносин з ТОВ «СВ-У», ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест» та ТОВ «Харвест СВ», її відсутності на території України в дні коли нею ніби-то підписувались документи з ТОВ «СВ-У», ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест» та ТОВ «Харвест СВ», відсутності в матеріалах перевірки завірених належним чином копій документів, які підтверджують існування господарських відносин з вказаними юридичними особами, невитребування оригіналів фінансово-господарських документів, складених між ФОП ОСОБА_1 та вказаними товариствами, наявності на вказаних «документах» відтиску печатки, який зовні не схожий із відтиском печатки ФОП ОСОБА_1 , пояснень про те, що будь-яких документів щодо здійснення останніх не підписувала та печаткою не скріплювала, однак проігноровані працівниками ГУ ДПС в Харківській області та в порушення принципу презумпції невинуватості на неї, як платника податку, було покладено тягар доказування своєї невинуватості в порушенні податкового законодавства, що на думку останньої суперечить приписам ст. 63 Конституції України.

Крім того, відповідачем в порушення вимог ПК України, якими встановлено строки позовної давності 1095 календарних днів, винесено вказані податкові повідомлення-рішення за відсутності періодів нарахування відповідних обов`язкових платежів, що є самостійною підставою для скасування останніх.

Також вказала, що проведення перевірки було ініційовано контролюючим органом за заявою її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , з яким у неї конфлікт, що підтверджується даними офіційного судового порталу Судова влада, з яких вбачається наявність між сторонами шести судових справ. На думку позивача, саме колишній чоловік за попередньою змовою з директорами вказаних ТОВ «СВ-У», ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест» та ТОВ «Харвест СВ» підробив документи, копії яких досліджувалися під час перевірки та в подальшому вступив в змову з працівниками ГУ ДПС в Харківській області, які є його колегами, з використанням зв`язків у керівництві ДПС України, з метою незаконного притягнення позивача до фінансових санкцій з метою спонукання її до укладення з ним мирової угоди в цивільних справах на його умовах. Вказані обставини підтверджуються низкою кримінальних проваджень, відкритих за заявою позивача щодо вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень відносно останньої. З огляду на викладене, просить суд визнати протиправними та скасувати, винесені відповідачем рішення про застосування штрафних санкцій, податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплату недоїмки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 по справі № 520/4163/2020 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено в повному обсязі.

Скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 06 від 10 січня 2020 року про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченою Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 10.01.2020 на суму 170 (сто сімдесят гривень 00 копійок) гривень; № 06 від 10.01.2020 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 86617,15 (вісімдесят шість тисяч шістсот сімнадцять гривень 00 копійок) гривень.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 06 податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 595125,00 (п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч сто двадцять п`ять гривень 00 копійок) гривень; № 06 податок на додану вартість на суму 721500,00 (сімсот двадцять одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) гривень; № 06 військовий збір на суму 149593,75 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) гривень.

Скасовано вимогу Головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 10.01.2020 на суму 393168.64 (триста дев`яносто три тисячі сто шістдесят вісім гривень 64 копійки) гривень.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 12612 (дванадцять тисяч шістсот дванадцять) грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 по справі № 520/4163/2020, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що надані слідчим СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області матеріали кримінального провадження від 19.02.2017 № 0000057 не є податковою інформацією в розумінні положень ст.ст. 4, 16 Закону України «Про інформацію», а тому не могли бути використані податковим органом при проведенні перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 . Вказані документи є ідентичними документам, наданим керівниками підприємств ТОВ «СВ-У», ТОВ «Сапекс Груп», ТОВ «Укртрейд Інвест», ТОВ «Харвест СВ» у відповідь на запити ГУ ДФС у Харківській області про проведення зустрічних звірок з питань взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 під час здійснення податкового контролю за повнотою нарахування та сплатою податків і зборів, тобто у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Хибними також є посилання суду першої інстанції на п. 5.26 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» в обґрунтування неналежного засвідчення документів, поданих вказаними товариствами, спростовуються висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14.04.2020 по справі №320/4916/19, відповідно до яких таке посилання суперечить приписам ч. 5 ст. 94 КАС України та не може бути підставою для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Вважає, що документи від ТОВ «СВ-У», ТОВ «Сапекс Груп», ТОВ «Укртрейд Інвест», ТОВ «Харвест СВ», отримані в порядку та у спосіб, передбачений ПК України, свідчать про порушення позивачем приписів п. 291.4 ст. 291 ПК України, в частині надання послуг неплатникам єдиного податку та є належними доказами у справі, оскільки допитані у якості свідків в судових засіданнях керівники вказаних підприємств зазначали про наявність оригіналів документів, однак судом першої інстанції не було їх витребувано для огляду в судовому засіданні з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи.

Наведене, на думку апелянта, свідчить про недотримання судом основної засади адміністративного судочинства, визначеної у ст. 242 КАС України законності та обґрунтованості судового рішення.

Позивач, у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги. Пояснила, що посилання апелянта на те, що Закон України «Про стандартизацію» не є джерелом права в розумінні ст. 117 Конституції України є помилковим, оскільки ч. 4 ст. 94 КАС України, якою передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, та те, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, є бланкетною нормою, яка відсилає суб`єкт реалізації до інших правових норм, якими в даному випадку є норми Національного стандарту України «Уніфікована система організації розпорядчої документації». Крім того, зауважила, що оригінали документів на підтвердження господарських відносин між позивачем та трьома підприємствами на загальній системі оподаткування у апелянта відсутні, він їх ніколи не бачив та бачити не міг, оскільки оригіналів їх не існує, а копії є сфальсифікованими. Вказала, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач заявляла клопотання про витребування оригіналів вказаних документів, однак судом було відмовлено в його задоволенні. Допитані в судових засіданнях директори вказаних підприємств ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не змогли пояснити необхідність оренди вказаних приміщень, враховуючи, що у період нібито оренди таких приміщень у позивача, жодна особа у трудових відносинах з останніми не перебувала, а офіси та їх юридичні адреси були зареєстровані за іншими місцями. При цьому звертає увагу суду апеляційної інстанції, що з відповідей ДФС України в Дніпропетровській області та ДФС України в Харківській області вбачається, що вказані підприємства не знаходяться за юридичними адресами, позбавлені свідоцтв платника ПДВ, та у них були відсутні трудові відносини з працівниками, що свідчить про відсутність у них необхідності в оренді приміщень.

Відповідач, в наданих до суду додаткових поясненнях, крім обставин, зазначених в апеляційній скарзі, повідомив, що після отримання від директора ТОВ «Сапекс груп» Бєлоусова Д.М. висновку експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 16.08.2019 №10/1ЕД-19, ним було направлено до експертної установи запит від 06.11.2019 №8276/10/20-40-33-06-16 про підтвердження фактів проведення експертизи та складання висновку, у відповідь на який Харківський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, листом від 12.11.2019 повідомив, що для проведення зазначеного дослідження ОСОБА_6 були надані оригінали актів прийому-передачі послуг, оригінали товарних чеків та оригінали договорів у загальній кількості 199 документів, а також зазначено, що після проведення експертного дослідження 27.08.2019 висновок експертного дослідження та всі надані для проведення дослідження документи були отримані ОСОБА_6

17.03.2021 до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення ОСОБА_6 , в яких він вказує, що приблизно в червні 2019 року зібрав всі оригінали документів ТОВ «Харвест», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Сапекс-груп» по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 , у тому числі і надані директором ТОВ «СВ-У» ОСОБА_4 документи по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 , та 22.06.2019 звернувся з даними документами до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судово-технічної експертизи вказаних документів. Після проведення експертного дослідження оригінали документів ТОВ «СВ-У» по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 були передані директору ОСОБА_4 , який, в подальшому, з них зробив завірені копії та направив 08.11.2019 до ГУ ДФС в Харківській області. Звертає увагу, що документи, а саме договори, чеки та акти виконаних робіт та інші по взаємовідносинам з фірмами ТОВ «Харвест», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Сапекс-груп» підписувались зазвичай не день в день, оскільки позивач збирала пакет документів за декілька місяців і у визначений день все разом підписувалося. 08.11.2019 ним було надано до канцелярії ГУ ДПС в Харківській області завірені копії документів, які він зробив з оригіналів документів по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 на 145 аркушах. Зазначив, що до надання до ГУ ДПС в Харківський області копій вказаних документів, їх оригінали зберігалися в архіві, тобто в нього вдома. Також повідомив, що в межах кримінальних проваджень № 0000057 та № 0000058 ним було надано завірені копії документів, які він зробив з оригіналів по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 . Також зазначив, що взаєморозрахунки з ФОП ОСОБА_1 за оренду складських приміщень відбувались у готівковій формі, оскільки остання не мала розрахункового рахунку в банку, що підтверджується виписаними товарними чеками та підписаними нею актами виконаних робіт. Вважає, що судом першої інстанції на 10 аркуші судового рішення неправильно встановлено, що після перевірки 16.08.2019 у нього не було можливості зробити завірені копії з вказаних документів, з підстав передачі їх до архіву, оскільки під архівом мався на увазі домашній архів.

17.03.2021 до суду апеляційної інстанції також надійшли пояснення директора ТОВ «СВ-У» ОСОБА_4 , в яких він зазначив, що приблизно навесні 2019 року на адресу вказаного товариства надійшов запит від Київського відділу поліції по кримінальному провадженню, в якому просили надати копії документів по взаємовідносинам с ФОП ОСОБА_1 , які, як вказує ОСОБА_4 , він і надав слідчому Київського відділу поліції. Пояснив, що в червні 2019 він зібрав всі оригінали документів ТОВ «СВ-У» по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 та передав ОСОБА_7 , для здачі їх до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судово-технічного дослідження вказаних документів, за результатами проведення якого було підтверджено справжність цих документів. Повідомив, що суд першої інстанції невірно зазначив, що після проведення експертного дослідження оригінали документів ТОВ «СВ-У» по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 не були передані йому, оскільки, дійсно оригінали вказаних документів не були передані йому від посадових осіб експертної установи, однак останні передав ОСОБА_4 ОСОБА_6 , якому він і надавав такі документи для проведення дослідження, а тому він міг зробити копії з оригіналів цих документів після проведення експертного дослідження. Вказує, що оригінали документів знаходились у нього станом на дату надходження запиту від податкової та на час надання ним документів слідчому Київського відділу поліції. Повідомив, що документи, а саме договори, чеки, акти виконаних робіт та інші підписувались ФОП ОСОБА_1 не в день їх винесення, а через декілька місяців, коли остання збирала пакет документів та призначала йому зустріч для підписання останніх, взаєморозрахунки з ФОП ОСОБА_1 за оренду приміщень проводилися в готівковій формі, оскільки остання не мала розрахункового рахунку в банку, що підтверджується виписаними нею товарними чеками та підписаними актами виконаних робіт.

23.03.2021 від ГУ ДПС у Харківській області, на виконання вимог протокольної ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2021, надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що під час перевірки ФОП ОСОБА_1 використовувались завірені належним чином копії договорів оренди нежитлових приміщень, укладених ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «СВ-У», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест СВ», ТОВ «Сапекс Груп», актів приймання-передачі нежитлових приміщень, актів приймання-передачі послуг, розрахункові документи, які надавались контролюючому органу директорами вказаних підприємств ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Оригінали вказаних документів зберігаються у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджується їх поясненнями від 15.03.2020 та від 16.03.2021, наданими до контролюючого органу на запити ГУ ДПС у Харківській області від 12.03.2021 та до суду апеляційної інстанції. Також пояснив, що під час перевірки ФОП ОСОБА_1 були використані копії матеріалів кримінального провадження, які містили копії вищенаведених документів, які надіслано до ГУ ДПС у Харківській області старшим слідчим Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 листом від 23.09.2019 за вх. №3137/19, та отримано 24.09.2019.

12.04.2021 від апелянта надійшли додаткові пояснення, в яких він повідомив, що підставою для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 були повідомлені в заявах ОСОБА_3 обставини щодо ухилення ФОП ОСОБА_1 від оподаткування при здійсненні підприємницької діяльності, які надійшли до відповідача 14.02.2019 та 22.05.2019. В заявах зазначалося, що об`єкти нерухомості, які перебувають у власності ФОП ОСОБА_1 , загальною площею 1 201,6 кв. м., вона надає в оренду не платникам єдиного внеску, що свідчить про порушення критеріїв перебування на спрощеній системі оподаткування, встановлених пп. 291.5.3 п. 291.5 ст. 291 ПК України, а також про перебування в провадженні СВ Київського відділу кримінального провадження від 19.02.2019 № 80000057 за ознаками злочину, передбаченого частинами 1, 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

Отримавши заяву ОСОБА_3 від 14.02.2019, з метою спростування або підтвердження вказаної інформації, контролюючим органом 21.03.2019 на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено запит № 7208/ФОП/20-40-13-06-14, який отримано 01.04.2019, щодо надання інформації та документального підтвердження стосовно здійснення підприємницької діяльності позивачем за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, на який, 18.04.2019 від позивача надійшла відповідь, в якій підтверджено інформацію щодо отримання доходу від надання в оренду приміщень і зазначено, що доходи включені до складу доходу. Отже, як зазначає відповідач, позивачем не надано документів, які спростовують інформацію, викладену у зверненні ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, контролюючим органом, отримавши другу заяву ОСОБА_3 від 22.05.2019, прийнято рішення, оформлене наказом від 07.06.2019 № 4073 про проведення з 22.07.2019 документальної позапланової виїзної перевірки, тривалістю 3 робочі, дні на підставі пп 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, ГУ ДФС у Харківській області на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено запит від 22.07.2019 № 18305/ФОП/20-40-13-06 про надання за період з 01.01.2013 по 31.12.2018 інформації та її документального підтвердження, а саме видаткові накладні (акти) на придбання та надання послуг за січень 2013 року грудень 2018 року; договори, згідно з якими здійснювалась підприємницька діяльність з ТОВ «СВ-У», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест СВ», ТОВ «Сапекс Груп»; банківські виписки та інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків. Однак вказаний запит повернуто до контролюючого органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Вказує, що у зв`язку з необхідністю звірки документів та даних, зазначених у зверненні ОСОБА_3 , відповідачем направлено до слідчого відділу Київського ВПП ГУНП у Харківській області лист № 23007/9/20-40-13-06-13 про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у справі № 80000057, у відповідь на який 24.07.2019 до ГУ ДФС області надійшов лист від слідчого щодо можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і використання отриманих документів під час перевірок, ревізіях та інших діях, передбачених законодавством. За результатами ознайомлення встановлено, що у матеріалах провадження містяться такі самі завірені копії документів, що були зазначені у зверненнях громадянина ОСОБА_3 .

Зважаючи на викладене, ГУ ДПС наполягає на тому, що під час перевірки ФОП ОСОБА_1 правомірно використовувалися матеріали кримінального провадження від 19.02.2019 № 0000057, а саме: завірені копії договорів оренди нежитлових приміщень, актів приймання-передачі нежитлових приміщень, актів приймання-передачі послуг, товарні чеки, про що зазначено на стор. 5 акту перевірки.

Крім того, відповідач повідомив, що згідно з даними, які є в розпорядженні контролюючого органу (ІС «Податковий блок»), по ТОВ «Укртрейдинвест», ТОВ «Сапекс Груп», ТОВ «Харвест СВ» наявна така інформація: ТОВ «Харвест СВ» (), дата державної реєстрації 03.03.2014, протягом 2014 року сплачені: податок на додану вартість - 140 083,00 грн, єдиний соціальний внесок - 10 147,32 грн, військовий збір - 168,30 грн, податок на доходи з найманих працівників - 2750,30 гривень. ТОВ «Укртрейдинвест» (), дата державної реєстрації 27.08.2009, протягом 2013-2014 років сплачено: податок на додану вартість - 16 936,00 грн, податок на прибуток - 200 грн, податок на доходи з найманих працівників - 3282,00 гривень. ТОВ «Сапекс Груп» ( ), дата державної реєстрації 03.06.2015, протягом 2015-2016 років сплачено: податок на додану вартість - 3 365, 00 грн, єдиний соціальний внесок з найманих працівників - 4081,48 грн, податок на доходи з найманих працівників - 2 711,52 грн, військовий збір - 234,09 гривень. ТОВ «СВ-У» () перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Чечеловський р-н м. Дніпра), внаслідок чого в ГУ ДПС відсутня інформація по вказаному платнику податків. Також зазначив, що відповідно до наявних інформаційних ресурсів ТОВ «Харвест СВ», ТОВ «Укртрейдинвест», ТОВ «Сапекс Груп» у контролюючому органі не реєстрували реєстратори розрахункових операцій та книги обліку розрахункових операцій.

13.04.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких вона зазначила, що відповідач, посилаючись в наданих до суду додаткових поясненнях на документи, які містилися в матеріалах кримінального провадження від 19.02.2019 №0000057, зазначив, що 22.08.2019 він направив до слідчого лист про надання дозволу на ознайомлення з вказаними матеріалами, а 21.07.2019 останній листом надав відповідний дозвіл, тобто, відповідь на лист було сформовано раніше дати самого листа, що, на думку позивача, свідчить про недопустимість та фальсифікованість копій документів, які містилися у матеріалах вказаного кримінального провадження.

Щодо посилання відповідача на інформацію, яка міститься в листі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12.11.2019 про надання ОСОБА_6 для проведеня дослідження оригіналів документів на 199 аркушах, вважає останні такими, що не доводять справжності копії документів, оскільки в копії висновку експерта зазначено, що «Документи, що підлягають дослідженню позначені штампом «Харківський НДЕКЦ МВС України Об`єкт дослідження», однак неналежним чином завірені копії первинних документів, надані ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не містять такого штампу.

Звернула увагу суду апеляційної інстанції, що пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які надані до суду апеляційної інстанції містять інформацію, яка не відповідає дійсним обставинам справи. Так само є сумнівними, на думку позивача, і пояснення представника відповідача від 18.03.2021, в яких посадова особа ГУ ДПС в Харківській області засвідчує запити ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , як до фізичної особи, тобто листи, які були направлені на адресу товариств, директорами яких вони є. Незрозумілим для позивача є також той факт, що на поясненнях ОСОБА_6 та ОСОБА_4 міститься вхідний штамп ГУ ДПС в Харківській області, оскільки, як відомо позивачу, під час спроби потрапити у приміщення податкової та пройти до канцелярії, цьому перешкоджає черговий та вказує на скриньку, в яку можна надати документи, але без вхідного штампу, що пов`язано з протикарантинними заходами.

Зауважує, що сам відповідач у своїх поясненнях повідомляє про відсутність відображення у податковій звітності підприємств, директорами яких є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 господарських відносин з ФОП ОСОБА_1

14.04.2021 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких останній, посилаючись на приписи ст.ст. 20, 62, 73, 78, 83 ПК України, ст.. 1 Закону України «Про інформацію», зазначив, що отримана ГУ ДФС у Харківській області інформація від ОСОБА_3 є податковою інформацією у розумінні вказаних норм, яка, крім того, співпадала з інформацією, яка знаходилася в матеріалах кримінального провадження №80000057 та в копіях документів, наданих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , та підтверджувала факт надання ФОП ОСОБА_1 , яка перебувала на спрощеній системі оподаткування, послуг оренди об`єктів нерухомості юридичним особам, які перебували на загальній системі оподаткування, що свідчило про порушення нею критеріїв перебування на спрощеній системі оподаткування.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, з підстав та мотивів, викладених в скарзі, та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі пп.20.1.4 п.20,1 ст.20 п.75.1 ст.75, пп.78.1.5 п.78.1 ст.79 ПК України, ст. 13 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ", наказу Головного управління ДПС у Харківській області № 778 від 23.09.2019 року та направлення № 513 від 05.11.2019 року, фахівцем ГУ ДПС у Харківській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка щодо діяльності самозайнятої особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2018 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2018 року правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.12.2018 року.

За наслідками перевірки було складено акт від 14.11.2019 № 758/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення позивачем:

- абз. 9 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України в частині надання послуг неплатником єдиного податку у 1 кв. 2015 року;

- п.177.2 ст. 177.4 ПК України заниження ПДФО від здійснення підприємницької діяльності на суму 476100,00 грн. (у т.ч. за 2016 рік 156600,00, за 2017 рік 156600,00., за 2018 рік 162900,00 грн.);

- п. 4. ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.2 розділу III» Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015 року в частині надання не за встановленою формою (не надано таблицю 3) звітності з ЄСВ за 2014 рік.

- ст. 7 та ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, внаслідок чого донараховано сума єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу 393168,76 грн.

- п.п.1.4 пункту 16 підрозділу 10 розділу 20, ст. 168 ПК України, а саме заниження суми військового збору, що підлягає сплаті до бюджету на суму 39675,00 грн.

- п. 181.1, ст. 1841, пп.. 183.1 п.п. 183.2 пп. 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 ПК України в частині заниження ПДВ до сплати в бюджет у сумі 577200 грн.

Вказані висновки обґрунтовуються тим, що в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області протягом періоду з 16.01.2012 по 28.02.20017 перебувала на спрощеній системі оподаткування, як фізична особа - підприємець - платник єдиного податку 2 групи за ставкою 20%, з 01.03.2017 по 31.12.2018 - платник єдиного податку 2 групи за ставкою 10%. Одним із видів діяльності позивача є, зокрема, 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Також, встановлено, що позивачу на праві власності належать наступні нежитлові приміщення:

- загальною площею 184,3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 -;-5,8) літ Б-1;

- загальною площею 368,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 в літ А-1;

- загальною площею 128,6 кв.м., розташоване за адресою:

АДРЕСА_4 ;

- загальною площею 50,9 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_5 -:-16,1 За А2;

- загальною площею 119,5 кв.м, розташоване за адресою АДРЕСА_6 , ІІа, ІІІ, ІІІб. V, VI, IX, ІХа в літ.А-5;

- загальною площею 114,8 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 .

В акті зазначено, що при перевірці використано податкову інформацію, яка свідчила про порушення ФО-П ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, відповіді на запити про проведення зустрічних звірок (перевірок) з питань взаємовідносин ФОП ОСОБА_1 з такими суб`єктами - контрагентами - замовниками послуг ФО-П ОСОБА_1 : 1) ТОВ «СВ-У» () по договору оренди від 15.05.2014 року №б/н. (запит від 25.09.2019 року № 670/7/20-40-33-06-14); 2) ТОВ «СВ-У» () по договору оренди від 15.05.2014 року №б/н ( запит від 01.11.2019 року № 1715/7/20-40-33-06-15); 3) ТОВ «Сапекс Груп» () по договору оренди від 01.11.2015 року №б/н (запит від 24.09.2019 року № 2542/10/20-40-33-06-16); 4) ТОВ «Укртрейдінвест» по договору оренди від 01.02.2013 року №б/н. (запит від 24.09.2019 року № 2540/10/20-40-33-06-16); 5) ТОВ «Харвест СВ» як замовника послуг CO ОСОБА_1 по договору оренди від 01.06.2014 року №б/н (від 24.09.2019 № 2543/10/20-40-33-06-16)

Так, на виконання вказаних запитів керівником підприємств ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харівес-СВ» - ОСОБА_9 було подано 08.11.2019 р. до канцелярії ГУ ДПС у Харківській області за вх.№12503/10 лист з додатками на 145 аркушах, яким надані завірені копії таких документів: договорів оренди, актів надання приміщення, актів прийому-передачі, розрахункових документів, інші первинних документів, які підтверджували взаємовідносини ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харівес-СВ» з ОСОБА_1 .

Керівником підприємства ТОВ «СВ-У» Гредель В.В. 08.11.2019 було подано до канцелярії ГУ ДПС у Харківській області (вх. №12502/10) лист з копіями документів (договори оренди, акти надання приміщення, актів прийому-передачі, розрахункові документи, тощо), які підтверджували взаємовідносини ТОВ «СВ-У» з ОСОБА_1 .

За результатами отримання вказаної інформації та документального підтвердження контролюючим органом було встановлено, що на протязі 2013-2015 років ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець), яка здійснювала діяльність на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку 2 групи) з ТОВ «Укртрейдінвест» (Орендар), ТОВ «Харвест-СВ» (Орендар), ТОВ «СВ-У» (Орендар), ТОВ «Сапекс груп» (Орендар), які здійснювали діяльність на загальній системі оподаткування, були укладені договори оренди нежитлових приміщень, а саме:

- від 01.02.2013 року, між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Укртрейдінвест» (Орендар) про оренду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , пл.. 250 кв.м.;

- від 01.06.2014 року між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Харвест -СВ» (Орендар) про оренду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , пл. 250 кв.м.;

- від 15.05.2014 року між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) з ТОВ «СВ-У» (Орендар) про оренду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_11 , пл.50,9 кв.м.;

- від 01.11.2015 року між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) з ТОВ «Сапекс груп» (Орендар) про оренду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , пл.250 кв.м.

Зроблено висновок, що договори оренди нежитлових приміщень, укладені Орендодавцем - ФОП ОСОБА_1 з Орендарями - ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест-СВ», ТОВ «СВ-У», ТОВ «Сапекс груп» підписані сторонами та скріплені печатками, а акти прийому-передачі до договорів оренди нежитлових приміщень підтверджують передання безпосередньо в оренду зазначеного приміщення.

Також, було враховано лист керівника підприємств ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харівест - СВ» - ОСОБА_6 , який надано до ГУ ДПС у Харківській області 29.10.2019 за вх. № 10596/10, в якому ОСОБА_6 , як керівник вищевказаних підприємств, підтверджує факт взаємовідносин з ФО-П ОСОБА_1 та укладення договорів оренди нежитлових приміщень, та повідомляє, що розрахунки за орендоване приміщення проводились в готівковій формі; документи, які підтверджували факт взаємовідносин, були надані до СВ Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. В той же час, в листі вказано, що у зв`язку з наданням ОСОБА_6 до правоохоронних органів документів, ФОП ОСОБА_1 буде заперечувати факт укладання та підписання договорів оренди з ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харівест - СВ».

Крім того, під час перевірки було взято до уваги висновок експертного економічного дослідження Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 24.01.2019 № 27907, в якому зазначено, про отримання позивачем доходу у 2013 році - від надання консультаційних послуг - 745 000 грн, від надання в оренду майна - 120 000 грн, у 2014 році - від надання консультаційних послуг 720 000 грн, від надання в оренду майна 126 000 грн, у 2015 році - від надання консультаційних послуг - 720 000 грн, від надання в оренду майна - 252 000 грн, у 2016 році - від надання консультаційних послуг - 490 000 грн, від надання в оренду майна 380 000 грн, у 2017 році - від надання консультаційних послуг - 400 000 грн, від надання в оренду майна - 470 000 грн., у 2018 році - від надання консультаційних послуг 460 000 грн, від надання в оренду майна - 445 000 грн, що також підтверджує факт надання ФОП ОСОБА_1 майна в оренду та отримання доходу від надання в оренду.

Підсумовуючи вищевикладене, відповідачем зроблено висновок про те, що ФОП ОСОБА_1 недотримано умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме, в порушення абз. 9 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України здійснювала надання послуг неплатникам єдиного податку, внаслідок чого зобов`язана була перейти, починаючи з 01.04.2015 року на загальну систему оподаткування, шляхом подання відповідної заяви, що не було зроблено позивачем.

24.12.2019 року позивачем було надано до канцелярії ДПС у Харківській області вх. № 52711/ФОП заперечення на зазначений акт, в якому позивач не погоджувався з висновками, викладеними у Акті № 758/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 14.11.2019 року

Після розгляду заперечень 08.01.2020 року в приміщенні ГУ ДПС України в Харківській області, було відмовлено у задоволенні вимоги скасувати акт перевірки.

На підставі вищевикладеного акту перевірки керівником відповідача 10 січня 2020 року були винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 06 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченою Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 10.01.2020 на суму 170 (сто сімдесят гривень 00 копійок) гривень;

- № 06 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 86 617,15 (вісімдесят шість тисяч шістсот сімнадцять гривень 00 копійок) гривень;

- № 06 про донарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 595 125,00 (п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч сто двадцять п`ять гривень 00 копійок) гривень;

- № 06 про визначення податку на додану вартість на суму 721 500,00 (сімсот двадцять одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) гривень;

- № 06 про сплату військового збору на суму 149 593,75 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) гривень.

Також, 10.01.2020 року відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 на суму 393 168,64 (триста дев`яносто три тисячі сто шістдесят вісім гривень 64 копійки) гривень.

24.01.2020 року ФОП ОСОБА_1 в порядку ст 56 ПК України подала скаргу до ГУ ДПС України, проте також отримала відмову у задоволенні скарги.

Не погоджуючись із застосованими до неї за результатами проведеної перевірки фінансовими санкціями, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та протиправності спірних податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги. Так, за висновком суду першої інстанції, надані слідчим СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області матеріали з кримінального провадження № 0000057 від 19.02.2019 року не могли бути використані податковими органами при проведенні перевірки діяльності ФО-П ОСОБА_1 , оскільки не є податковою інформацією в розумінні положення статті 4, 16 Закону України «Про інформацію». Податкова інформації, яка містилась у відповідях на запити про проведення зустрічної звірки, про надання інформації та її документального відображення також не підлягала врахуванню з огляду на відсутність у керівника ТОВ «СВ-У» ОСОБА_4 оригіналів вказаних документів, внаслідок чого неможливо достовірно встановити чи з оригіналів були виготовлені копії документів, які були надані ГУ ДПС України в Харківській області та до суду директором ТОВ «СВ-У» ОСОБА_4 чи вони виготовлені шляхом внесення змін до оригіналів документів. У зв`язку з тим, що покладені в основу акту від 14.11.2019 року документи, які надані директором ТОВ «СВ-У» ОСОБА_4 на підтвердження наявності відносин із ФО-П ОСОБА_1 , були виготовленні у незаконний спосіб шляхом копіювання не з оригіналів, судом зроблено висновок про те, що останні також не можуть вважатися податковою інформацією, яка може бути використана контролюючим органом при проведенні перевірки. Недостовірність частини первинних документів, які було використано відповідачем, на переконання суду, підтверджується тим, що у дні їх складання позивач перебувала за межами України, а тому не мала змоги підписувати останні

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що податкові повідомлення рішення № 06 від 10 січня 2020 року про застосування штрафних санкцій на суму 170 грн, № 06 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 86 617,15 грн, № 06 про донарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 595 125,00 грн, № 06 про донарахування податку на додану вартість на суму 721 500,00 грн, № 06 про сплату військового збору на суму 149 593,75 грн та вимога Головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 10.01.2020 року на суму 393168.64 грн, які винесені на підставі акту від 14.11.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що фактичною підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугувало встановлення за наслідками перевірки від 14.11.2019 фактів надання ФОП ОСОБА_1 , яка перебувала на спрощеній системі оподаткування, в оренду ТОВ «СВ-У», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест СВ», ТОВ «Сапекс Груп», які перебували на загальній системі оподаткування, об`єктів нерухомого майна, що свідчить про порушення платником податків критеріїв перебування на спрощеній системі оподаткування, встановлених п. 291.4 ст. 291 ПК України, та абз.9 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, внаслідок чого позивач з 01.04.2015 зобов`язана була перейти на загальну систему оподаткування у зв`язку та сплатити донараховані контролюючим органом суми грошових зобов`язань та штрафів з податку на доходи, податку на додану вартість, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Такі висновки контролюючим органом зроблено внаслідок дослідження отриманих від СВ ГУНП матеріалів кримінального провадження 19.02.2019 № 80000057, в яких містилися копії договорів оренди, укладених ФОП ОСОБА_1 з замовниками, квитанції про сплату оренди, протоколи допитів свідків, та отриманих за наслідками проведення зустрічних звірок відповідей від ТОВ «СВ-У», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест СВ», ТОВ «Сапекс Груп» з питань взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 з копіями документів (договорів оренди, актів надання приміщення, актів прийому-передачі, тарних чеків), які підтвердили наявність господарських відносин з позивачем за спірний період.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України «Спеціальні податкові режими» в редакції, чинній за спірний період.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України серед суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, виділяють таку групу платників єдиного податку як друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: - не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; - обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.

Відповідно до підпункту 291.5.3. пункту 291.5 статті 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп, зокрема, фізичні особи - підприємці, які надають в оренду земельні ділянки, загальна площа яких перевищує 0,2 гектара, житлові приміщення та/або їх частини, загальна площа яких перевищує 100 квадратних метрів, нежитлові приміщення (споруди, будівлі) та/або їх частини, загальна площа яких перевищує 300 квадратних метрів.

З аналізу наведених норм права вбачається, що фізична особа-підприємець, яка надає посередницькі послуги з оренди майна - нежитлових приміщень (споруд, будівель) та/або їх частини, загальна площа яких перевищує 300 квадратних метрів, не може вважатися платником єдиного податку другої групи.

Згідно з підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Отже, з аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою умовою для виникнення у платника податку обов`язку перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, є здійснення платником другої групи, зокрема, діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, тобто, діяльності, яка виходить за межі надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Таким чином, для встановлення порушення платником єдиного податку положень абз. 9 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України податковий орган має довести, що такий платник здійснює таку діяльність, яка унеможливлює перебування останнього на спрощеній системі оподаткування, яка, зокрема, пов`язана з наданням посередницьких послуг з оренди нежитлових приміщень (споруди, будівлі) та/або їх частин, загальна площа яких перевищує 300 квадратних метрів.

При цьому слід зазначити, що констатування факту порушення платником правил перебування на спрощеній системі оподаткування та застосування у зв`язку з цим відповідних фінансових санкцій можливе лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Нормами пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 ПК України передбачено, що під господарською діяльністю слід розуміти діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 р. N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Слід зазначити, що за змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з вимогами ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, рахунки, акти приймання-передачі тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Колегія суддів зауважує, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому використовуватися повинні дані лише про фактично здійснені господарські операції, які відповідно фіксуються в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку.

Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, у податковому обліку позивача має бути відображено здійснення таких операцій, зокрема, щодо надання послуг, що повинно в свою чергу також бути підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію та її фактичне здійснення. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та/або його контрагентом на підтвердження такої операції, не можуть братися до уваги для цілей податкового обліку такого платника.

Отже, за відсутності факту надання/придбання послуг/товарів у платника податку не виникає і обов`язку, зокрема, щодо переходу на іншу систему оподаткування, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Колегією суддів встановлено, що на підтвердження обставин надання позивачем в оренду власних приміщень іншим юридичним особам відповідач посилається на копії первинних документів, а саме завірені копії договорів оренди нежитлових приміщень, актів приймання-передачі нежитлових приміщень, актів приймання-передачі послуг, товарних чеків, які надані директорами ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харівес-СВ», ТОВ «СВ-У».

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи та як зазначала сама ОСОБА_1 під час розгляду даної справи як в суді першої так і апеляційної інстанції, жодних господарських відносин із зазначеними вище юридичними особами - ТОВ «СВ-У», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Сапекс Груп», ТОВ «Харвест-СВ», вона ніколи не мала.

Так, в поданих до Головного управління ДФС в Харківській області запереченнях на акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 31.07.2019, позивач стверджувала, що жодних договірних відносин із вказаними підприємствами не мала, ніколи цим підприємствам приміщення за вказаним в акті адресами не здавала, договори оренди не підписувала та не скріплювала печаткою, інші документи, в тому числі акти приймання-передачі згідно договорів оренди не складала, грошові кошти не отримувала. Жодних чеків про отримання коштів від цих товариств чи їх посадових осіб на виконання умов таких договорів оренди не видавала, а тому наполягала, що вказані документи є підробленими та не заслуговують на увагу.

Крім того зауважила, що в день, який визначений інспектором, який проводив перевірку як день повернення майна за нібито договірними відносинами з ТОВ «СВ-У», вона перебувала поза межами України та не могла підписати акт приймання-передачі, на який посилається податковий орган в акті перевірки. Крім того, у вказаних запереченнях позивач звертала увагу податкового органу на той факт, що дійшовши висновку про нібито оплату готівкою ФОП ОСОБА_1 за послуги з оренди приміщень, інспектор не звернув увагу на те, що вказані розрахунки були здійснені юридичними особами, а тому мають бути відображені в касових операціях зазначених вище підприємств. Однак, такі документи у вказаних юридичних осіб відсутні в силу відсутності правовідносин із ФОП ОСОБА_1 .

Аналогічні доводи щодо недійсності первинних документів, які були взяті за основу при проведенні перевірки контролюючим органом, та щодо відсутності будь-яких господарських відносин із ТОВ «СВ-У», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Сапекс Груп», ТОВ «Харвест-СВ» ФОП ОСОБА_1 було наведено і під час судового розгляду даної справи як в суді першої так і апеляційної інстанції.

Позивач, у всіх наданих до суду як усних так і письмових поясненнях заперечувала факт надання в оренду приміщень вказаним товариствам.

Разом з цим, відповідач, обґрунтовуючи правомірність винесення оскаржуваних рішень та відповідність висновку акту перевірки дійсним обставинам справи, наполягав на тому, що отримані від ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест-СВ», ТОВ «СВ-У» відповіді на запити, які були направлені останнім в результаті необхідності проведення зустрічних звірок, та додані до цих відповідей документи повністю підтверджують факт надання ФОП ОСОБА_1 юридичним особам в оренду приміщень.

З приводу сумнівів позивача у справжності вказаних первинних документів, а саме договорів оренди, актів приймання-передачі нежитлових приміщень, актів приймання-передачі послуг, розрахункових документів, відповідач у наданих до суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях, зазначив, що оригінали таких документів зберігаються у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які є директорами ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест-СВ», ТОВ «СВ-У», що підтверджується відповідними письмовими поясненнями останніх, наданими до Другого апеляційного адміністративного суду.

Разом з цим, ані вказані директори ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест-СВ», ТОВ «СВ-У» - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в письмових поясненнях ані Головне управління ДПС у Харківській області в неоднаразових усних так і письмових поясненнях, наданих суду апеляційної інстанції, не змогли повідомити чітку адресу знаходження оригіналів вказаних документів (де та в кого) на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

ОСОБА_6 , який є директором ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест» та ТОВ «Харвест-СВ» в своїх поясненнях вказує, що 08.11.2019 він у відповідь на запит ГУ ДФС в Харківській області надав завірені копії документів по взаємовідносинах з ОСОБА_1 , а саме: договори, чеки, акти виконаних робіт та інші документи на 145 аркушах, оригінали яких зберігалися в його домашньому архіві.

ОСОБА_4 , який є директором ТОВ «СВ-У», в своїх поясненнях стверджує, що оригінали документів ТОВ «СВ-У» по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 знаходились у нього на момент надходження запиту від ГУ ДПС в Харківській області.

Отже, з наведених пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вбачається, що оригінали первинних документів нібито знаходились у них станом на час надання відповідей на запити відповідача, направлені в межах проведення зустрічних звірок щодо підтвердження наявності в останніх господарських відносин з ФОП ОСОБА_1 з приводу оренди нежитлових приміщень. При цьому підтвердження про знаходження у вказаних осіб оригіналів документів по взаємовідносинах з ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції не надано.

Судом апеляційної інстанції було неодноразово протокольними ухвалами зобов`язано відповідача надати до суду оригінали таких документів для підтвердження належності в якості доказів наданих до матеріалів справи копій первинних документів про надання ФОП ОСОБА_1 вказаними товариствами в оренду приміщень, які залишилися невиконаними.

Відсутність оригіналів первинних документів, копіями яких, на переконання відповідача, підтверджується факт надання ФОП ОСОБА_1 ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест-СВ», ТОВ «СВ-У» приміщень в оренду, за наявності категоричних заперечень позивача щодо дійсності вказаних документів, унеможливлює надання оцінки відповідності оригіналів вказаним копіям та, в силу ст.94 КАС України, є підставою для відхилення таких документів, як доказу наявності певної події.

Враховуючи, що відповідач, як учасник справи, який подав письмові докази в копіях, не зміг беззаперечно та безумовно зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналів таких письмових доказів та не підтвердив відповідності копій вказаних документів оригіналам, місцезнаходження яких йому невідомо, у суду апеляційної інстанції наявні підстави для твердження про їх неналежність та недопустимість у справі, що розглядається.

Посилання контролюючого органу в обґрунтування відповідності вказаних копій первинних документів їх оригіналам, на матеріали кримінального провадження від 19.02.2019 №80000057, під час ознайомлення з якими фахівцем ГУ ДФС у Харківській області було встановлено наявність таких самих завірених копій документів (договорів оренди нежитлових приміщень, актів приймання-передачі нежитлових приміщень, актів приймання-передачі послуг, товарних чеків), про які зазначено на 5 аркуші акту перевірки та які, відповідно ідентичні тим копіям документів, які були надані ОСОБА_6 та Гределем В.В. на запити ГУ ДПС в Харківській області, є неприйнятними, оскільки не усувають обставин неналежності та недопустимості вказаних документів в якості доказів по справі.

Неможливість надання судом апеляційної інстанції оцінки таким документам у розрізі наявності в них відомостей, які б підтверджували реальність здійснення відображених в них господарських операцій, є підставою для їх відхилення.

Так само, без надання до суду оригіналів документів, не заслуговують на увагу і доводи відповідача щодо справжності копій первинних документів про взаємовідносини ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «Сапекс груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест-СВ», ТОВ «СВ-У», з огляду на зміст наданого на запит Головного управління ДПС у Харківській області листа Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12.11.2019 №19/121/10-6581, в якому вказано, що для проведення зазначеного дослідження ОСОБА_6 були надані оригінали актів прийому-передачі послуг, оригінали товарних чеків і оригінали договорів у загальній кількості 199 документів.

Додатково слід зауважити, що з наявної в матеріалах справи копії вказаного листа Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12.11.2019 (т.5 а.с. 115) неможливо однозначно встановити оригінали яких саме актів прийому-передачі послуг, товарних чеків і договорів у загальній кількості 199 документів, були надані ОСОБА_6 до експертної установи. Будь-яких додаткових ідентифікуючих ознак вказаних документів у даному листі не вказано, зокрема, їх дат, номерів тощо, що в свою чергу, також свідчить про неможливість врахування судом змісту такого листа в підтвердження вищенаведених доводів відповідача.

Колегія суддів наголошує, що в силу відповідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 63.3 ст. 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Порядок обліку платників податків і зборів затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за № 1562/20300 (надалі - Порядок № 1588) відповідно до статті 62 глави 5, статей 63-68 глави 6 розділу II, пункту 133.3 статті 133, пунктів 153.13, 153.14 статті 153 розділу III, пункту 335.2 статті 335 розділу XVIII Податкового кодексу України та підпункту 64 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 446.

Пунктом 8.4 Порядку № 1588 визначено, що повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Під час надання повідомлень за формою № 20-ОПП застосовується принцип укрупнення інформації, яка надається про об`єкт оподаткування (наприклад, якщо подається інформація про об`єкти оподаткування - офіс, склад, склад-магазин, розташовані в одному офісному центрі за одною адресою, достатньо надати інформацію за одним із типів об`єктів оподаткування, зазначивши у найменуванні: офіс, склад, склад-магазин).

Відповідно до п. 8.5 Порядку № 1588 у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою № 20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, в такому самому порядку та строки, як і при реєстрації, створенні чи відкритті об`єкта оподаткування.

З аналізу наведених норм вбачається, що в разі наявності у платника податку об`єкту оподаткування, зокрема, орендованого майна (приміщення), він протягом встановленого законом строку зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення за формою № 20-ОПП.

Разом з цим, відповідачем не надано жодних доказів подання до податкових органів ТОВ «СВ-У», ТОВ «Сапекс Груп», ТОВ «Укртрейд Інвест», ТОВ «Харвест СВ» повідомлення за формою № 20-ОПП.

Крім того, слід зазначити, що відповідачем на вимогу суду апеляційної інстанції було надано пояснення з приводу відображення у фінансовій звітності ТОВ «СВ-У», ТОВ «Сапекс Груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест СВ» господарських операцій по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 , згідно з якими по даним, які є в розпорядженні контролюючого органу (ІС «Податковий блок»), по ТОВ «Укртрейдинвест», ТОВ «Сапекс Груп», ТОВ «Харвест СВ», наявна така інформація:

- ТОВ «Харвест СВ» (), дата державної реєстрації 03.03.2014, протягом 2014 року сплачені: податок на додану вартість - 140 083,00 грн, єдиний соціальний внесок - 10 147,32 грн, військовий збір - 168,30 грн, податок на доходи з найманих працівників - 2750,30 гривень;

- ТОВ «Укртрейдінвест» (), дата державної реєстрації 27.08.2009, протягом 2013-2014 років сплачено: податок на додану вартість - 16 936,00 грн, податок на прибуток - 200 грн, податок на доходи з найманих працівників - 3282,00 гривень;

- ТОВ «Сапекс Груп» ( ), дата державної реєстрації 03.06.2015, протягом 2015-2016 років сплачено: податок на додану вартість - 3 365, 00 грн, єдиний соціальний внесок з найманих працівників - 4081,48 грн, податок на доходи з найманих працівників - 2 711,52 грн, військовий збір - 234,09 гривень.

- ТОВ «СВ-У» () перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Чечеловський рн м.Дніпра), внаслідок чого у ГУ ДПС відсутня інформація по вказаному платнику податків.

З наведеної відповідачем інформації також вбачається, що ТОВ «Укртрейдінвест» та ТОВ «Харвест СВ» з 2015 року жодних податків не сплачували, що може свідчити про те, що вказані юридичні особи у спірний період часу господарську діяльність не здійснювали, а відтак, є сумнівною необхідність в оренді вказаними особами приміщень площею 250 кв.м.

Доречним є і застереження, що з наданої відповідачем інформації неможливо встановити чи відображались у фінансовій звітності вказаних підприємств операції з оренди житлових приміщень у ФОП ОСОБА_1 .

Будь-які податкові перевірки з приводу підтвердження наявності господарських відносин ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «СВ-У», ТОВ «Сапекс Груп», ТОВ «Укртрейдінвест», ТОВ «Харвест СВ» контролюючими органами не проводилися, хоча у спірних відносинах це було б доцільним для усунення сумнівів в реальності таких операцій та відповідно відображення останніх в податковому обліку вказаних юридичних осіб.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на державний орган - суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення позивачем норм податкового законодавства, на підставі яких винесено оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій до позивача.

Як встановлено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У свою чергу, у відповідності до ст.78 КАС України, підставами для звільнення від доказування певних обставин є лише визнання цих обставин учасниками справи за умови, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими; обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч.4 ст.79 КАС України).

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (ч.9 ст.80 КАС України).

Згідно з положеннями частин 1, 2, 4, 5 та 6 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки та зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів вказує, що при розв`язанні адміністративних спорів діє принцип офіційного з`ясування обставин справи, передбачений частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до вказаної норми суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З огляду на викладене, враховуючи ненадання відповідачем оригіналів документів, копіями яких останній обґрунтовує встановлення факту порушення ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, пов`язаних з критеріями перебування платника податку на спрощеній системі оподаткування, висновок контролюючого органу про існування господарських відносин між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «СВ-У», ТОВ «Сапекс Груп», ТОВ «Укртрейд Інвест», ТОВ «Харвест СВ» є недоведеним та таким, що не може бути підставою для встановлення в діяльності позивача порушень, які відображені в акті перевірки від 14.11.2019.

При цьому, слід зауважити, що при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, що прямо випливає із положень статті 77 КАС України.

За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.

На сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balanceofprobabilities) або "перевага доказів" (preponderanceoftheevidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clearandconvincingevidence); "поза розумним сумнівом" (beyondreasonabledoubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права, подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію "поза розумним сумнівом".

У справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53) Європейський суд з прав людини висловив позицію, відповідно до якої, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Вищенаведене дає підстави вважати, що досліджені податковим органом неналежним чином завірені копії наведених вище договорів, актів приймання-передачі приміщень та платіжних документів не відповідають критерію доведення "поза розумними сумнівом" та не підтверджується іншими документами, зокрема, бухгалтерським обліком вказаних підприємств, поданням до податкового органу повідомлень за формою 20-ОПП, тощо.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 09.12.2020 по справі № 824/1276/18-а.

Відповідно до п. 299.6.ст. 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно: 1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу; 2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; 3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом. ( п. 299.10., 299.11. ст. 299 ПК України).

Платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій (ст. 300 ПК України).

Системний аналіз вищенаведених положень податкового законодавства дає підстави для висновку про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу лише у встановлених законом випадках.

Таким чином, способом реалізації владних управлінських функцій у разі встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Всупереч наведеним вище нормам ПК України, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного провадження відповідачем не було надано відповідного рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника єдиного податку 2 групи ФОП ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини справи, дотримуючись принципу офіційного з`ясування обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що факти вказані в акті перевірки від 14.11.2019 № 758/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 щодо встановлених порушень слід вважати недоведеними, а оскаржувані рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 06 від 10 січня 2020 року, № 06 від 10.01.2020 податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 06, № 06, № 06 такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідач, приймаючи їх, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» з порушенням вимог ч.2 ст.2 КАС України.

Скасуванню також підлягає і вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ф-6 від 10.01.2020 на суму 393168.64 грн, яка прийнята внаслідок винесення відповідачем рішення № 06 від 10.01.2020, яке скасовано судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 по справі № 520/4163/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 23.04.2021 року