Справа № 500/2662/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/2662/20 пров. № А/857/1442/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про: визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 18.05.2016 по 13.09.2018; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 18.05.2016 по 13.09.2018 в сумі 97128,47 грн., із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) у період з 18.05.2016 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 13.09.2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.05.2016 по 13.09.2018. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.05.2016 по 13.09.2018 в сумі 97128,47 грн., із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 18.05.2016 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 13.09.2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Із таким судовим рішенням не погодилася військова частина НОМЕР_1 та подала апеляційну скаргу. Вважає його незаконним та необґрунтованим, постановленим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що розрахунок невиплаченої індексації позивача визначений ним самостійно, невмотивований та не повинен братися судом до уваги, оскільки такий розрахунок здійснюється згідно ст.9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за місцем отримання грошових доходів населення за рахунок відповідних коштів, тобто такий розрахунок належить до дискреційних повноважень військової частини НОМЕР_1 . Стверджує, що з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян, якими є також військовослужбовці, з 01 січня 2016 року грошове забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України відповідно до протокольного рішення Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №3 було значно збільшено за рахунок збільшення їх розміру додаткового преміювання (щомісячна додаткова грошова винагорода), з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Крім того, враховуючи вимоги ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (індексації підлягає грошове забезпечення, яке не має разового характеру) та висновки Верховного Суду України від 20.10.2015 №21-2943а15, а саме, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку позивач отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення. Таким чином, права позивача не було порушено, а навпаки військовою частиною НОМЕР_1 виконано заходи щодо дотримання та підвищення соціальних стандартів і гарантій позивача. Вказує на те, що відповідно п. 6 листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 21.11.2018 №248/7939 у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (із змінами), право військовослужбовців на індексацію грошового забезпечення настає в грудні 2018 року. Крім того, у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України протягом 18.05.2016-13.09.2018 у Міністерства оборони України не було.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України задоволено частково. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Після закінчення апеляційного провадження до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року щодо наступних питань: яким чином військовою частиною НОМЕР_1 при нарахуванні індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року було враховано і вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; підстави виправдання протиправних дій військової частини НОМЕР_1 в період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року, якщо у березні 2018 року підвищення грошового доходу ОСОБА_1 не перевищило суму індексації яка склалась у місяці підвищення посадових окладів та військовою частиною НОМЕР_1 було проігноровано вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; чому колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду розглядаючи період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року визначає місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (базовий місяць) та проводить обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком з квітня 2018 року по грудень 2018 року, а в період з 18 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року зазначає про дискреційні повноваження військової частини НОМЕР_1 .

Представник позивача був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки на електронну адресу, зазначену ним у заяві про роз`яснення постанови, судова повістка одержана представником позивача 08.04.2021 о 13:23 год, що підтверджено звітом про доставку електронного листа.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заявника, дійшов висновку відсутність підстав для задоволення заяви з таких мотивів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

За правилами Кодексу адміністративного судочинства України роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, єдиною правовою підставою для роз`яснення судом ухваленого ним рішення є його незрозумілість, тобто наявність певних якісних недоліків, які викликають складнощі при його виконанні та застосуванні; роз`яснення судового рішення може бути здійснено судом виключно в межах позовних вимог, що розглядалися при його ухваленні, та без зміни його змісту та суті.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що саме у мотивувальній частині рішення суд закріплює обставини, які були встановлені в ході судового розгляду і мають преюдиційне значення при вирішенні інших справ за участю цих осіб.

Встановлено, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року є зрозумілою, а мотивувальна частина постанови суду співпадає з її резолютивною частиною та містить аргументи щодо підстав для часткового задоволення позовних вимог, тому розширеного тлумачення шляхом її роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Відтак, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення вказаної постанови.

Керуючись статтями 243, 254, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 26.04.2021 у зв`язку з тимчасовою відсутністю головуючого судді Большакової О.О. та судді Затолочного В.С.