Справа № 761/8558/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Київ № 761/8558/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до третя особаФонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
провідшкодування збитків

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про відшкодування збитків.

Обґрунтовуючи позов позивач вказує, що 30 жовтня 2015 року набрало законної сили рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року у справі №761/14840/15-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором вкладу «Блискуча сімка» від 08 грудня 2014 року №300937/76754/07-14 у сумі 8 417,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 183 477,98 грн., відсотки за користування коштами вкладу за період з 10 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року в розмірі 408,17 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 8 897,50 грн., 3% річних за порушення виконання зобов`язання щодо повернення депозитних коштів за період з 10 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року в розмірі 122,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2 669,22 грн.

В подальшому, позивачу через банк-агент та в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», було виплачено 183 858,34 грн. Позивач вказує, що решта стягнутої з відповідача суми заборгованості за рішенням суду позивачці виплачена не була, а непогашена заборгованість банку перед вкладником за договором банківського вкладу від 08 грудня 2014 року в загальному розмірі становить 11 646,06 грн.

У зв`язку із зазначеним, позивачка двічі зверталася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявами про виконання рішення суду, які, в свою чергу, були залишені без уваги та проігноровані адресатом.

Разом з тим, позивачка вказує, що в вересні 2016 року вона отримала від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідь на свою скаргу, згідно змісту якої Фонд фактично відмовив їй у задоволенні вимог щодо виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року.

З огляду на викладене позивач вважає, що відповідачем порушене її майнове право на належне (повне та своєчасне) отримання виплати гарантованого відшкодування за вкладом в неплатоспроможному банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та, як наслідок, спричинено майнових збитків та завдано моральної шкоди через неналежний розгляд відповідачем її заяв і скарг та фактичну відмову виконати відповідний обов`язок, покладений рішенням суду.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2018 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про відшкодування збитків.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2018 року скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладі фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення збитків закрито.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої палати Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2020 року справу №761/8558/17 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про відшкодування збитків передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у адміністративній справі №761/8558/17 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко А.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позов представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зазначив, що у спірних правовідносинах норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними. Крім того, представник відповідача наголошує, що повернення вкладів вкладникам неплатоспроможних банків можливе виключно відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Третя особа у письмових поясненнях на позов наголошувала, що позивачу виплачена гарантовану суму та, в подальшому, кредиторську вимогу позивача акцептовано до восьмої черги реєстру кредиторів Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», тобто вчинено дії, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо повернення належних позивачу коштів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду місті Києва від 02 вересня 2015 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором вкладу «Блискуча сімка» від 08 грудня 2014 року №300937/76754/07-14 у сумі 8 417,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 183 477,98 грн., відсотки за користування коштами вкладу за період з 10 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року в розмірі 408,17 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 8 897,50 грн., 3% річних за порушення виконання зобов`язання щодо повернення депозитних коштів за період з 10 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року в розмірі 122,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2 669,22 грн.

10 листопада 2015 року на підставі вказаного судового рішення видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в Акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду, якому делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Постановою державного виконавця від 25 грудня 2015 року виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа закінчено на підставі частини 5 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», чинної на час винесення державним виконавцем постанови.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 27 листопада 2017 року № 5175 про продовження строків здійснення процедури ліквідації AT «Банк «Фінанси та Кредит» строком на два роки до 17 грудня 2019 року включно.

Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора AT «Банк «Фінанси та Кредит», визначені Законом, зокрема, статтями 37,38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Валендюку Владиславу Сергійовичу строком на два роки до 17 грудня 2019 року включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування від 05 квітня 2018 року № 993 звільнено від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію AT «Банк «Фінанси та Кредит» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Валендюка B.C. та відкликано всі делеговані йому повноваження ліквідатора AT «Банк «Фінанси та Кредит».

Також відповідно до вищезазначеного рішення, з 06 квітня 2018 року всі повноваження ліквідатора AT «Банк «Фінанси та Кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52і, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Ірклієнку Ю.П.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23 вересня 2019 року № 2417 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» строком на один рік з 18 грудня 2019 року до 17 грудня 2020 року включно.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №4452-VI) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (частина 1 статті 11 Закону №4452-VI).

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені у статті 12 Закону №4452-VI.

Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (пункт 4 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI).

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом (частина 1 статті 26 Закону №4452-VI).

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина 2 статті 26 Закону №4452-VI).

Судом встановлено та позивачем не заперечується, що остання отримала гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму грошового відшкодування в розмірі 183 720,20 грн.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 48 Закону №4452-VI Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону (про ліквідацію банку) Фонд визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги по певної черги погашення (пункт 1 частини 2 статті 49 Закону №4452-VI ").

Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі, якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги ( частина 4 статті 52 Закону №4452-VI).

Судом встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 квітня 2016 року №488 затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», згідно якого кредиторські вимоги позивача у розмірі 11 566 грн. 72 коп. включено до восьмої черги вимог кредиторів.

Враховуючи зміст норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та обставини ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», стягнення коштів у будь-якій інший спосіб, аніж це передбачено цим Законом, є неможливим.

Відповідачем виконано гарантійні зобов`язання з відшкодування позивачу коштів в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Акцептування відповідачем суми відсотків за користування депозитними коштами за період з 10 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року в розмірі 8897,50 грн. та 3% річних за порушення виконання зобов`язання щодо повернення депозитних коштів за вказаний період в розмірі 2 669,22 грн. у восьму чергу не є доказом неналежного виконанням відповідачем свого гарантійного зобов`язання перед позивачем.

З урахуванням того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб покладені на нього законом зобов`язання перед позивачкою виконує в повному обсязі у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Правомірність дій відповідача прямо вказує на відсутність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведена правомірність своїх дій з урахуванням вимог частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко