Справа № 644/9944/19
Суддя: Попова В. О.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Попова В. О.
Справа № 644/9944/19
Провадження № 2-а/644/22/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Попової В.О., за участю секретаря судових засідань - Дашкової К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управлінням патрульної поліції м. Харкова Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову Інспектора 4 роти 3 батальйону Управління Патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Горяшина Дмитра Івановича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1817194 від 02.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного штрафу у розмірі 425,00 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення просить закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позов обґрунтований тим, що 02 грудня 2019 року приблизно о 18 годині 09 хвилин ОСОБА_1 був зупинений інспектором Управління Патрульної поліції. Зі слів інспектора Саміло А.Д керував транспортним засобом Mazda 5FL державний номер НОМЕР_1 з неосвітленим днз та при перевірці документів не мав полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. З вказаного приводу Інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. З вказаною постановою позивач не згоден в повному обсязі, оскільки вважає, що інспектор поліції зупинив його без достатньої на те правової підстави та почав вимагати від нього документи на автомобіль. Після того, як він повідомив, що зупинка була незаконної і тому він може не надавати документи, поліцейський виписав постанову, в якій зазначив, що він керував транспортним засобом без освітлених державних номерних знаків та не мав при собі полісу страхування. Крім того, позивач вважає, що розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи, що призводить до порушення його прав, закріплених у статтях 268, 280 КУпАП. На підставі викладеного, позивач вважає, що постанову було винесено протиправно, з порушенням діючого законодавства України, без достатніх на те правових підстав, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2021 року замінено первісного відповідача інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Горяшина Дмитра Івановича належним відповідачем Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції , що знаходиться за адресою: вулиця Шевченка, 315-А, Харків, Харківська область, 61033.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. 13.03.2021 позивач через канцелярію суду надав клопотання за вх.№10976/21 про розгляд справи у його відсутність, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав , викладених в письмових поясненнях та взяти до уваги висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2021 року та судових повісток, які згідно зворотних повідомлень були отримані особою за довіреністю, відзиву до суду не надавав, будь-яких заяв від відповідача до канцелярії суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст.268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Горяшиним Дмитром Івановичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1817194 від 02.12.2019, на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.

У постанові зазначено, що 02.12.2019 о 17 годині 48 хвилин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Mazda 5FL державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Харкові вул. Луї Пастера, 123, водій керував транспортним засобом з неосвітленим заднім днз та при перевірці документів не мав полісу цивільно- правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.1.г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП .

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що відповідальність за вказаною статтею виникає саме за керування транспортним засобом при відсутності поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Статтею 32 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпункт "ґ" пункту 2.1 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Суд зазначає, що поліцейський має право вимагати страховий поліс від водія в разі порушення останнім ПДР, що передбачено ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.2.1 «ґ», п. 2.4 ПДР.

Підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням позивача стало керування транспортним засобом Mazda 5FL державний номер НОМЕР_1 з неосвітленим днз, у зв`язку з чим в подальшому Інспектор 4 роти 3 батальйону Управління Патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції Горяшин Д.І вимагав від водія - ОСОБА_1 пред`явлення страхового полісу.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі №9 «до постанови додається» не зазначено будь яких доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Таким чином, всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення штрафу на ОСОБА_1 , передбаченого санкцією ч.1 ст. 126 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Таким чином, належних доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не надано. Так, не було подано суду для дослідження будь-яких доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неправомірність вимоги поліцейського до позивача про пред`явлення страхового полісу, оскільки порушення позивачем п.2.1 «ґ» ПДР не доведено належними доказами.

Враховуючи положення ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховані висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, як вбачається з положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, скасування спірної постанови відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

На підставі ч.5 ст.139 КАС України, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 241-247, 250 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора 4 роти 3 батальйону Управління Патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Горяшина Дмитра Івановича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1817194 від 02.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевській районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення складено 22.04.2021.

Суддя: Попова В.О.