Справа № 804/1742/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року Справа № 804/1742/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Соборному районі м.Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування постанови щодо накладення штрафу,
Державна податкова інспекція у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі ДПІ у Соборному районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- скасування постанови про накладення штрафу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 16.02.2018 року ВП №55417477;
- зобов`язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по виконавчому провадженні №55417477 здійснити відповідні заходи щодо зміни способу і порядку виконання рішення згідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження».
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на адресу ДПІ у Соборному районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2017р. №55417477, винесена на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2017р. по справі №804/632/17, якою зобов`язано Державну податкову інспекцію у Соборному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийняти висновки про відшкодування з бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Екс Ім Транс» (код 25524477) за податковими деклараціями з податку на додану вартість за жовтень 2014 року у сумі 6509567,00 грн., за листопад 2014 року в сумі 3585548,00 грн., за грудень 2014 року в сумі 2273422,00 грн. та надати їх до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області. З метою виконання постанови головного державного виконавця ДПІ у Соборному районі м.Дніпра звернулась до суду із заявою від 09.01.2018р. про роз`яснення резолютивною частини постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2017р. по справі №804/632/17. Відсутність роз`яснення судового рішення унеможливлює його виконання боржником. За наведених вище обставин постанова головного державного виконавця є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 12.03.2018 року позовну заяву залишено без руху зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків. На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 06.08.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення та своїм правом на подання відзиву не скористався, жодних пояснень, заяв або клопотань не подав.
Ураховуючи положення ст.ст.12, 257, 258, 261, 262 КАС України, суд розглянув адміністративну справу одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми діючого законодавства, прийшов до наступних висновків.
На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження №55417477 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 15.12.2017р.по справі №804/632/17 про зобов`язання ДПІ у Соборному районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийняти висновки про відшкодування з бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Екс Ім Транс» (код 25524477) за податковими деклараціями з податку на додану вартість за жовтень 2014 року у сумі 6509567,00 грн., за листопад 2014 року в сумі 3585548,00 грн., за грудень 2014 року в сумі 2273422,00 грн. та надати їх до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.
16.02.2018р. на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця від 16.02.2018р. ВП№55417477, якою за невиконання без поважних причин вимог виконавчого листа по справі №804/632/17 виданого 15.12.2017р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом накладено на боржника штраф у розмірі 5100,00 грн. Зобов`язано ДПІ у Соборному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області виконати протягом десяти робочих днів виконавчий лист №804/632/17 від 15.12.2017р.
У відповідь позивач повідомив, що забезпечити виконання постанови державного виконавця не можливо, оскільки сформувати висновок на відшкодування податку на додану вартість засобами програмного забезпечення ІС «Податковий блок» не має можливості, у зв`язку зі змінами внесеними до ст.200 Розділу V Податкового кодексу України.
Також з метою виконання постанови головного державного виконавця позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою від 09.01.2018р. про роз`яснення резолютивної частини постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2017р. по справі №804/632/17, а саме: як прийняти висновки про відшкодування з бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Екс Ім Транс» (код 25524477) за податковими деклараціями з податку на додану вартість за жовтень 2014 року у сумі 6509567,00 грн., за листопад 2014 року в сумі 3585548,00 грн., за грудень 2014 року в сумі 2273422,00 грн. та надати їх до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, у зв`язку із внесеними змінами до ст.200 Розділу V Податкового кодексу України.
Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлюють, що судові рішення, зокрема, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 р. (далі-Закон №1404-VIII), відповідно до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Нормами п.1 ч.2 ст.18 Закону України Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З тексту оскаржуваної постанови про накладення штрафу вбачається, що підставою для винесення постанови став саме факт невиконання без поважних причин виконавчого листа, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 15.12.2017р. по справі №804/632/17.
Позивач не заперечує факту невиконання ним зазначеної постанови, проте зазначає, що постанову не було виконано з поважних причин, а саме: у зв`язку з поданням 09.01.2018 року заяви про роз`яснення постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 року у справі №804/632/17.
Судом встановлено, що 09.01.2018 року за вих. №40/04-63-10-06 на адресу суду від ДПІ у Соборному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшла заява про роз`яснення судового рішення по адміністративній справі №804/632/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКС ІМ ТРАНС» до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Станом на час розгляду даної справи заява про роз`яснення судового рішення не розглянута, оскільки розгляд даної заяви незакінчено.
Відповідно до ч.4 ст.254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Отже, вказаними правовими нормами визначено право особи на звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, а також наслідки такого звернення у вигляді зупинення строку, встановленого судом для виконання рішення суду.
Таким чином, реалізація вказаного права стороною виконавчого провадження є поважною причиною невиконання рішення суду в період, який починається з дати подачі відповідної заяви і завершується датою набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим в порядку ст.254 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не надав жодного підтвердження правомірності прийнятого рішення, а відтак не довів правомірності його прийняття і того, що він діяв у відповідності до приписів ч.2 ст.2 КАС України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 16.02.2018 року ВП №55417477 підлягає скасуванню.
Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по виконавчому провадженні №55417477 здійснити відповідні заходи щодо зміни способу і порядку виконання рішення згідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Отже прийняття рішення щодо звернення зміни способу або порядку виконання рішення суду є правом та відноситься до виключної компетенції державного виконавця.
Вказане рішення може бути прийняте відповідною посадовою особою за результатами оцінки фактичного стану виконання відповідного виконавчого документу і лише у випадку існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.
Відтак, суд приходить до висновку, що покладення на державного виконавця обов`язку звернення до суду з відповідною заявою протирічить приписам ст.378 КАС України та статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», відповідно до частини першої якої, державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.
Так, згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Повноваження відповідача щодо звернення до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення за своєю правовою природою є дискреційним.
З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції, в даному випадку, цього органу державної влади.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13, а також у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (№ К/9901/2399/17).
Враховуючи викладене, суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження відповідача у питаннях що стосуються звернення до суду із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову у вимозі щодо скасування постанови про накладення штрафу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 16.02.2018 року ВП №55417477.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що на підставі ч.3 ст.139 КАС України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - 1762,00грн.
Керуючись ст.ст.72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування постанови щодо накладення штрафу задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення штрафу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 16.02.2018 року ВП №55417477.
В решті вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова