Справа № 712/12373/16-а
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2021 року

Київ

справа №712/12373/16-а

адміністративне провадження №Зв/9901/39/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Бевзенка В.М, Мороз Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 12.09.2018 (головуючий суддя: Анцупова Т.О., судді: Кравчук В.М., Стародуб О.П.) у справі №712/12373/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, в якому просив:

визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013;

зобов`язати відповідача здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії за віком за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VІ) з розрахунку 80 % від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати згідно довідки прокуратури Черкаської області від 07.07.2016 №18/168 вих.16 без обмеження пенсії максимальним розміром та виплати різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01.01.2016.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017, позов задоволено частково:

визнано протиправною відмову УПФУ в Черкасах Черкаської області щодо відмови у здійсненні позивачу перерахунку пенсії у розмірі 80 % розміру заробітку у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

зобов`язано УПФУ в м. Черкасах Черкаської області провести перерахунок пенсії позивачу згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/168 вих.16 від 07.07.2016 у розмірі 80% від суми заробітку без обмежень граничного розміру пенсії з 01.07.2016 з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Верховного Суду від 12.09.2018 скасовано постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

15.01.2020 на адресу касаційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 12.09.2018 за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України (встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане).

IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2020 відкрито провадження за виключними обставинами.

Від пенсійного органу на адресу Верховного Суду надійшов відзив на заяву позивача, у якому відповідач просить касаційний суд відмовити у задоволенні такої з підстав її необґрунтованості.

Ухвалою Верховного Суду від 19.04.2021 заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суди встановили, що позивач з 23.04.2014 перебуває на обліку в УПФУ в м. Черкасах Черкаської області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до статті 50 -1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати.

У липні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв`язку із збільшенням зарплати працівникам прокуратури, відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів» до якої додав довідку про заробітну плату від 07.07.2016 №18/168 вих.16, видану прокуратурою Черкаської області.

Листом від 15.07.2016 №238/К-10 відповідач повідомив заявника про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто норми статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії. Зміни внесені до Закону України «Про прокуратуру» після призначення позивачу пенсії, в частині зменшення відсоткового розміру заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії, стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

При цьому, з посиланням на положення статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суди дійшли висновку про необхідність здійснити перерахунок пенсії з 01 липня 2016 року, оскільки при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, яка визначала право на перерахунок пенсії без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, Верховний Суд виходив з того, що з 01.12.2015 - дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про прокуратуру» №1697- VІІ, яким по іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

За висновком Верховного Суду, право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу. Зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку. Тому пенсійний орган приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

V. ДОВОДИ ЗАЯВИ ПРО ПЕРЕГЛЯД СУДОВОГО РІШЕННЯ ЗА ВИКЛЮЧНИМИ ОБСТАВИНАМИ

Виключність обставин ОСОБА_1 мотивує тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р (ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. За цих обставин позивач стверджує, що в нього виникло право на перерахунок пенсії, а тому наявні підстави для перегляду постанови суду касаційної інстанції за виключними обставинами.

VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати обставину (підставу), яка виникла пізніше ухвалення судового рішення. Тобто, перегляд справи у зв`язку з виключними обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням підстав, які виникли після ухвалення судового рішення.

Згідно статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За приписами частин першої, другої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Зі змісту поданої позивачем до Верховного Суду заяви про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.09.2018 за виключними обставинами вбачається, що останній, як на підставу для такого перегляду посилається на ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 № 7-р (ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), яким було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду розглядав справу №808/1628/18, обставини якої є подібними, та у постанові від 19.02.2021 зазначив:

«(…) положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 КАС України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення» про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14.05.2020, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII.

Наявність Рішення Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.

(…) не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».

Колегія суддів бере до уваги, що виключно об`єднана палата вирішує питання застосування норми права у разі наміру відступити від висновків суду у складі інших колегій суддів.

Зважаючи на вищенаведене, Суд не знаходить підстав для неврахування правового висновку об`єднаної палати у справі, що розглядається.

Як вбачається з матеріалів справи, на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, і станом на дату прийняття постанови Верховного Суду від 12.09.2018, положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами, діяли в прийнятій редакції і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з огляду на відсутність ретроспективної дії рішення Конституційного Суду України, яке, на думку заявника є підставою для перегляду за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 12.09.2018 та задоволення позовних вимог у цій справі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.09.2018.

Крім того, постановою Верховного Суду від 12.09.2018, про перегляд якої за виключними обставинами звернувся позивач, у задоволенні позову відмовлено. Отже, це рішення не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносин узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалах Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №727/5904/16-а та №698/435/16-а.

Відповідно до частини першої статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 361, 368, 369 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 12.09.2018 у справі №712/12373/16-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

В. М. Бевзенко

Л. Л. Мороз