Справа № 523/16612/20
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 523/16612/20

адміністративне провадження № К/9901/9402/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів Жука А.В., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року

у справі №523/16612/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу паркування Департаменту енергетики транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Шевчука Сергія Онисимовича, Департаменту енергетики транспорту та зв`язку Вінницької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

18 березня 2021 року до касаційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано десять днів з моменту отримання указаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду документа про сплату судового збору у розмірі 2270 грн 00 коп.

12 квітня 2021 року позивач отримав належним чином завірену ухвалу Верховного Суду від 07 квітня 2021 року, що підтверджується зворотнім повідомленням, яке надійшло на адресу Суду.

16 квітня 2021 року до касаційного суду надійшла заява на ухвалу Верховного Суду від 07 квітня 2021 року.

Так, скаржник до касаційної скарги документ про сплату судового збору не додав, проте, серед іншого, зазначає, що відповідно до частини 4 статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Щодо указаного доводу позивача Суд зазначає таке.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року справа №543/775/17, згідно з пунктом 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову уповноваженого органу державної влади чи його посадової особи (як і постанову адміністративної комісії чи рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради (пункти 1, 2 цієї частини статті)) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Наведеним вище нормам статті 288 КУпАП кореспондують положення підпункту 2 частини першої статті 20 КАС України щодо предметної підсудності адміністративних справ, а також статті 286 КАС України, що встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

З цих положень убачається, що оскарження рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється шляхом подання до суду позовної заяви.

За Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом України «Про судовий збір») державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір». Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з об`єктів справляння судового збору.

Згідно з правовою позицією, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2 - 5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Частина 5 статті 242 КАС України передбачає, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, з огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду в справі №543/775/17, судовий збір за подання касаційної скарги в цій справі підлягає сплаті на загальних підставах.

З огляду на те, що станом на дату постановлення цієї ухвали скаржником не надано до Суду доказів неможливості учинення конкретної процесуальної дії у визначений строк та у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга підлягає поверненню.

Згідно частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, подана в цій справі касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 169, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі №523/16612/20 - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук

А.Г. Загороднюк

Судді Верховного Суду