Справа № 160/8224/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Справа № 160/8224/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування податкового рішення,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання неправомірним та скасування податкового рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач) від 10.08.2018р. №034231311 про сплату ОСОБА_1 , штрафу у розмірі 1689грн. 59коп. за період 10.02.2018р. по 06.08.2018р. та пені у розмірі 1307грн.18коп. за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
09.11.2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
17.12.2018 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 з 29.11.2016 року перебуває на обліку в ДПІ у Центральному районі м.Дніпро та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
За позивача з січня 2017 по лютий 2018 роки щомісячно та своєчасно перераховував ЄСВ її чоловік ОСОБА_2 , що підтверджується платіжними дорученнями, де зазначено, що платник він, а в призначенні платежу вказував: прізвище ім`я по-батькові та ІПН позивача та відповідний місяць.
ФОП ОСОБА_1 в кінці березня 2018 року відкрила рахунок у банку і з березня 2018 року перераховувала ЄСВ вже самостійно.
На початку липня 2018 року засобами поштового зв`язку, позивач отримала лист від 06.06.2018р. ГУ ДФС у Дніпропетровській області про сплату заборгованості по ЄСВ у розмірі 6809грн.88 коп., яка виникла станом на 31.05.2018року.
При зверненні до працівника ДПІ у Центральному районі м.Дніпро, який контролює сплату ЄСВ позивачем, запропоновано за заявою чоловіка повернути йому кошти сплачені за ЄСВ, як помилково ним перераховані. В подальшому сплачувати ЄСВ особисто ФОП ОСОБА_1 .
Після повернення ДПІ коштів чоловіку ФОП ОСОБА_1 , які сплачені за ЄСВ останньої, платіжними дорученнями №29 від 05.08.2018 та №53 від 04.10.2018 особисто позивач перерахувала на рахунок ДПІ.
22.08.2018 року позивачем податкове рішення оскаржено до ДФС України, але скарга залишена без задоволення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають між контролюючими органами та платниками єдиного внеску, регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі Закон №2464) та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Інструкція).
Згідно з ч.7 ст.9 Закону №2464, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.
При цьому, приписами ч.8 ст.9 Закону №2464 передбачено, що платники єдиного внеску, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.
Згідно п.1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346-III, платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.
Днем виконання зобов`язання зі сплати єдиного внеску є: у разі безготівкової сплати - день списання грошових коштів з рахунку платника, у разі готівкової оплати - день прийняття банківською установою документа, який підтверджує переказ готівки.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своєчасності сплати єдиного внеску за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року позивачем надано платіжні доручення:
- №2 від 16.02.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за січень 2017р.;
- №9 від 16.03.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за лютий 2017р.;
- №18 від 19.04.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за березень 2017р.;
- №26 від 17.05.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за квітень 2017р.;
- №33 від 19.06.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за травень 2017р.;
- №40 від 18.07.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за червень 2017р.;
- №48 від 19.08.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за липень 2017р.;
- №55 від 19.09.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за серпень 2017р.;
- №63 від 17.10.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за вересень 2017р.;
- №70 від 13.11.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за жовтень 2017р.;
- №76 від 20.12.2017 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за листопад 2017р.;
- №84 від 04.01.2018 на суму 704,00 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за грудень 2017р.
Також, позивачем на підтвердження своєчасності сплати єдиного внеску за 2018 рік надано:
- №95 від 16.02.2018 на суму 819,06 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за січень 2018р;
- №104 від 16.03.2018 на суму 819,06 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за лютий 2018р;
- №3 від 18.04.2018 на суму 819,06 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за березень 2018р;
- №1 від 15.05.2018 на суму 819,06 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за квітень 2018р;
- №9 від 18.06.2018 на суму 819,06 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за травень 2018р;
- №34 від 20.08.2018 на суму 1639,06 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за липень-серпень 2018р;
- №45 від 17.09.2018 на суму 819,06 грн. із зазначенням призначення платежу: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , 22% за серпень 2018р.
Перелічені платіжні доручення оформлені у відповідності до норм та стандартів, мають всі передбачені реквізити.
При цьому, день прийняття до виконання банком кожного з документів на переказ готівки відбувався у відповідності до ст.4 Закону №2464, тобто до 20 числа наступного місяця, за який було сплачено єдиний внесок.
Таким чином, позивачем підтверджено належними доказами відсутність несвоєчасної сплати єдиного внеску за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, що виключає застосування до позивача штрафної санкції та пені за несвоєчасне перерахування сум єдиного внеску.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями ст.ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування податкового рішення задовольнити повністю.
Визнати неправомірним податкове рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 10.08.2018р. №034231311 про сплату ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , штрафу у розмірі 1689грн.59коп. за період 10.02.2018р. по 06.08.2018р. та пені у розмірі 1307грн. 18коп. за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Скасувати прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області податкове рішення від 10.08.2018р. №034231311 про сплату ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , штрафу у розмірі 1689грн. 59коп. за період 10.02.2018р. по 06.08.2018р. та пені у розмірі 1307грн. 18коп. за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова