Справа № 420/7104/20
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/7104/20
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

10.11.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

За участю: секретаря - Іщенка В.О.

представника позивача - Ільяної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 15.07.2020 року №UA500020/2020/000079/2;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2020/00349.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про заниження позивачем митної вартості товару та неможливість її визначення за ціною контракту зроблені в результаті неналежного аналізу поданих до митного оформлення документів. Під час митного оформлення товару на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення позивачем подано, у тому числі, зовнішньоекономічний контракт, рахунок на оплату товару (інвойс), транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару, інші товаросупровідні документи. За вказаними матеріалами, а також додатково поданими на вимогу митниці, підтверджуються як умови постачання товару на митну територію України так і його кількісні та вартісні характеристики. Проте, митним органом не надано вірної правової оцінки представленим до митного оформлення документам, фактично вказані матеріали не досліджувались належним чином, що призвело до помилкових висновків про наявність у них розбіжностей, відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Зазначене у сукупності свідчить про те, що рішення про коригування митної вартості та відмову у митному оформленні товару є необґрунтованими, прийняті без достатніх правових підстав, що є безумовною підставою для їх скасування в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував рішення про коригування митної вартості товарів від 15.07.2020 року № UA500020/2020/000079/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2020/00349.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що під час митного оформлення товару позивачем подано відповідачу повний та достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, а отже визначена позивачем митна вартість товарів відповідає вимогам митного законодавства. В свою чергу, відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності спростовують достовірність представленої документації, не обґрунтовано сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товару.

З огляду на те, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар, не спростовано правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивну можливість застосування першого методу митної вартості товару, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність оспорюваних рішень митниці та наявність підстав для їх скасування.

В апеляційній скарзі Одеська митниця Держмитслужби, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням ст.ст. 52, 53, 54, 55, 58, 254, 256, 337 Митного кодексу України; стандартним правилам Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур; Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю; Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, і помилково не враховано, що декларант при заявлені митної вартості товару зобов`язаний подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом, у тому числі, шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками); перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару, порівняння рівня заявленої митної вартості товару з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такий товар, перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товару, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Судом першої інстанції необґрунтовано не враховано, що у наданих до митного оформлення товару документах відсутні відомості про вартість упаковки товару або вартість пакувальних матеріалів і робіт, пов`язаних із пакуванням; у документах про вартість перевезення товару відсутні відомості стосовно умов поставки товару, не підтверджується фактична оплата транспортно-експедиційних послуг; митна декларація країни відправлення не містить посилання на зовнішньоекономічний контракт та/або інвойсу, а також декларує митну вартість, що не відповідає представленому до митного оформлення інвойсу; в наданих до митного оформлення інвойсах-проформах відсутні підписи та печатки посадової особи, що видала документи. З огляду на те, що представлені до митного оформлення документи, у тому числі додатково подані на вимогу митниці, містили розбіжності та не включали відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у відповідача були всі правові підстави, передбачені положеннями ст.ст. 54, 256 Митного кодексу України, для прийняття рішення про коригування митної вартості товару та відмову у його митному оформленні. Отже, під час прийняття своїх рішень відповідач діяв мотивовано, з дотриманням чинного законодавства та на виконання своїх повноважень, а тому правових обставин для задоволення позову у суду першої інстанції не виникло.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 30.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» та Компанією «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.» укладено Контракт Рег. №3/2020 (Т. І, а.с. 42-46), за яким Компанія «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.» зобов`язується поставити, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» зобов`язується приймати та оплачувати партії товару по цінам та в кількості, вказаним у параграфах 2.1 та 3.1.

Відповідно до п. 2.1 Контракту номенклатура товарів у кожній поставці визначається Компанією «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.» в рахунку/проформі рахунку.

Згідно із п.п. 3.1, 3.2 Контракту ціни на товар та загальна вартість кожної поставки вказуються Компанією «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.» в рахунку/проформі рахунку, виставленому Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН».

Компанія «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.» може надавати Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» знижки на постачальний товар. Знижки можуть надаватись як на окремі види товару, так і на всю суму окремої поставки в цілому.

Компанія «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.» інформує Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» листом про розмір знижки та видів товару, на який вона надана.

Загальна вартість Контракту 6 000 000 дол. США.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Контракту постачання товарів здійснюється на умовах: у випадку морської поставки: FOB, порти Китаю та HONG KONG; у випадку наземної поставки: FCA Gdansk відповідно з Правилами Інкотермс 2020.

Датою поставки кожної партії товару являється дата митного оформлення кожної партії товару на території України. У випадку передплати за партію товару Компанія «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.» зобов`язана поставити цю партію товару протягом 20 днів до найближчого порту відправлення.

Згідно із п.п. 5.1. 5.3 Контракту розрахунки здійснюються у доларах США.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» здійснює оплату за замовлений товар у вигляді переоплати або по факту отримання товару. Умови платежу уточнюються у рахунку/проформі рахунку Компанії «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.».

У п.п. 6.1 Контракту сторони обумовили перелік товаросупровідних документів: коносамент, рахунок, сертифікат походження.

Прийом товару по кількості здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» згідно кількості місць, вказаних у коносаменті або авіанакладній перед або під час завантаження.

Згідно із п.п. 7.1, 7.2 Контракту товар повинен бути затарений та упакований таким чином, щоб виключити його зіпсування на період постачання до прийому Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН».

Вартість тари, упаковки та маркування входить у ціну товару.

Пунктом 11.5 передбачено, що даний Контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 року, але в будь-якому разі - до повного виконання своїх обов`язків сторонами.

З метою митного оформлення імпортованого товару (елементи живлення, 58 артикулів торгівельних марок GP та Peak Power, виробництва GP BATTERY MARKETING (HK) Limited, Hong Kong) ТОВ «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» подано до митного органу митну декларацію від 14.07.2020 року №UA500020/2020/219554.

Митна вартість товару визначена за першим методом: за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а саме у розмірі 158763,44 дол. США.

На підтвердження митної вартості товару позивачем до митного оформлення подано: зовнішньоекономічний договір (контракт) Рег. №3/2020 від 30.04.2020 р.; пакувальний лист №/2020 від 25.05.2020 р.; рахунок-фактура (інвойс) №/2020 від 25.05.2020 р.; домашній коносамент №SZNLEG2005070 від 25.05.2020 р.; навантажувальний документ №140 від 10.07.2020 р.; декларація про походження товару №/2020 від 25.05.2020 р.; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №61 від 23.06.2020 р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про транспортні витрати) б/н від 02.07.2020 р.; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №113/7 від 10.07.2020 р.; рахунки-фактури (інвойси) між нерезидентами, між виробником (Китай) та представником виробника (Польща), про поставку товарів, митна вартість яких визначається № YTT0 від 25.05.2020 р. та № YTT0 від 25.05.2020 р.; договір про надання послуг митного брокера №15/05/2019 від 15.05.2019 р.; договір (контракт) на транспортно-експедиторське обслуговування №0508/19-36/1 від 05.08.2019 р.; прайс-лист від 25.05.2020 р. до інвойсу №/2020; специфікація MSCU6403421 від 25.05.2020 р.; митна декларація країни відправлення від 28.05.2020 року 0А15ІVESA00C5Y.

14.07.2020 року відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України митницею направлено позивачу повідомленням про необхідність протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; переклад копії митної декларації країни відправлення.

На вказану вимогу відповідача ТОВ «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» надало Одеській митниці Держмитслужби офіційний переклад експортної декларації країни відправлення від 28.05.2020 року №0A15IVESA00C5Y та повторно представило прайс-лист до інвойсу /2020 та специфікацію від 25.05.2020 року до контракту №3/2020 від 30.04.2020 року (контейнер MSCU6403421).

Також, у відповідній заяві декларант зазначив про надання усіх документів, що стосуються митного оформлення товару, відсутність можливості представити протягом установленого терміну інші додаткові документи, у зв`язку із чим просив продовжити митне оформлення товару.

15.07.2020 року Одеською митницею Держмитслужби прийнято рішення №UA500020/2020/000079/2 про коригування митної вартості товарів за резервним методом відповідно до приписів ст. 64 Митного кодексу України.

У рішенні визначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Вказаного висновку митний орган дійшов з урахуванням того, що у представлених до митного оформлення документах відсутні дані про складові вартості - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, чим декларантом не підтверджено умови п. 7.2 Контракту та дотримання положень п.п. в) п. 1 ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України.

Також, митний орган зазначив, що у представленому до митного оформлення рахунку на оплату транспортно-експедиційних послуг відсутні умови поставки, чим відповідно до положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, наказу МФУ від 24.05.2012 року №599 не підтверджується витрати на транспортування товару.

Разом з цим, митним органом зазначено, що у поданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 28.05.2020 року №0A15IVESA00C5Y не зазначені реквізити зовнішньоекономічного договору (контракту) та/або інвойсу, у декларації визначена інша митна вартість, ніж вказана в інвойсі від 25.05.2020 року №/2020, що унеможливлює ідентифікацію даного документу з партією товарів, що оцінюється. В наданих до митного оформлення інвойсах-проформах від 25.05.2020 року № YTT0, № YTT0 відсутні підписи та печатки посадової особи, що видала документ.

З огляду на встановлені обставини у сукупності, а також те, що у додатково представленому перекладі митної декларації країни відправлення вартість товару відмінна від зазначеної в інвойсі від 25.05.2020 року №/2020; в інвойсах між нерезидентами від 25.05.2020 року № YTT0, № YTT0 кількість одиниць товару по артикулам не збігається із зазначеним в інвойсі та ціною товару по артикулам; у висновку про вартісні характеристики товару від 10.07.2020 року №113/17 артикули товару відмінні від тих, що задекларовані; не представлено документів про фактичну оплату транспортно-експедиційних послуг протягом обумовленого у Договорі від 05.08.2019 року №0508/19-36/1 строку, митним органом вбачав підстави для коригування митної вартості товару з урахуванням наявної в митниці інформації, а саме: Товари №3, №4 - на рівні 5.62 дол. США/кг згідно МД від 16.06.2020 року №UA500020/2020/216675.

Карткою від 15.07.2020 року №UA500020/2020/00349 Одеською митницею Держмитслужби відмовлено в митному оформленні випуску товарів.

Не погоджуючись із коригуванням митної вартості товару, посилаючись на неправомірність та необґрунтованість рішень відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або яка підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість визначається самостійно декларантом, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.

У разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3, 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

За змістом ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Аналіз наведених норм показав, що обов`язок доведення митної вартості товару покладається на позивача, а митний орган, у випадку наявності сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи. При цьому, такі сумніви мають бути обґрунтованими, а дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність підстав для витребування митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості товару не може обумовлюватись лише формальними обставинами, які цей орган підводить під сумнівність митної вартості. Лише за наявності підстав, визначених чинним законодавством, митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.

Апеляційний суд враховує, що під час митного оформлення товару позивачем подано митниці, у тому числі, митну декларацію; зовнішньоекономічний договір; специфікацію; інвойс та транспортні документи, в яких містяться відомості про оцінюваний товар, його характеристики, кількість та вартість.

Отже, під час митного оформлення товару позивачем подано документи, обумовлені у п. 6.1 Контракту та за якими відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України має підтверджуватись заявлена митна вартість.

Інвойс містить відомості про товар, який підлягає оплаті, його кількість, загальну вартість. Ці дані відповідають і специфікації на постановлений товар.

Представлений до митного оформлення пакувальний лист (packing list) №/2020 від 25.05.2020 року містить дані та складові вартості пакування, а включення у ціну товару вартості тари, упаковки та маркування обумовлено учасниками у п. 7.2 зовнішньоекономічного Договору, тобто ці витрати є основною складової митної вартості товару.

На виконання п. 5.3 Контракту в інвойсі від 25.05.2020 року №/2020 продавцем уточнено умови оплати товару, платіж за який має бути проведений протягом 90 днів з моменту митного оформлення товару в Україні.

Як свідчать обставини справи, поставка товару відбувалась на умовах FOB Інкотермс 2020 (порти Китаю та HONG KONG), що відповідає положенням п. 4.1 Контракту.

За правилами Інкотермс-2010 FOB (Free On Board, або Франко борт (назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. З цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Виконання умов постачання товару позивачем здійснювалось згідно укладеного з ТОВ «ЛП Груп» Договору від 05.08.2019 року №0508/19-36/1 на транспортно-експедиторське обслуговування. У Довідці про транспортні витрати ТОВ «ЛП Груп» визначило, що витрати з доставки вантажу в контейнері MSCU6403421 на адресу ТОВ «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» за маршрутом Hong Kong (Китай) до митного кордону України (Одеський морський торговельний порт) за коносаментом SZNLEG2005070 складають 48 052,4 грн., що відповідає рахунку на оплату від 23.06.2020 року №61.

Апеляційний суд враховує, що за цими матеріали підтверджуються умови перевезення товару, порядок проведення розрахунків за зобов`язаннями та вартість таких послуг, отже і виконання позивачем правил п. 6 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, необґрунтованість висновків митниці про неможливість встановити умови поставки товару, фактичну вартість транспортно-екпедиційних послуг.

Дотримання умов поставки товару підтверджується і відомостями декларації країни відправлення від 28.05.2020 року №0A15IVESA00C5Y.

Судом першої інстанції надано вірну правову оцінку обставинам справи та необґрунтованості доводів митниці у розбіжностях між задекларованими позивачем даними щодо митної вартості товару із даними країни відправлення як на підставу для коригування обраного методу митної вартості товару.

При цьому, судом першої інстанції правильно враховано, що обраний позивачем метод митної вартості товару обумовлений зовнішньоекономічною угодою від 30.04.2020 року Рег. №3/2020 з Компанією «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.», ціна товару за цим контрактом визначена згідно інвойсу від 25.05.2020 року №/2020 та склала 158763,44 дол. США.

Відправником товару виступає GP Battery Marketing (HK) Limited (Hong Kong) в межах договірних відносинах із Компанією «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.», ціна операції між нерезидентами згідно інвойсів від 25.05.2020 року № YTT0, № YTT0 склала 145532,23 дол. США, що відповідає вартості товару, зазначеної в декларації країни відправлення від 28.05.2020 року №0A15IVESA00C5Y.

У декларації країни відправлення від 28.05.2020 року №0A15IVESA00C5Y визначено інформацію про одержувача товару - ТОВ «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» від імені і за дорученням Компанії «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.».

Вказане спростовує висновки митного органу про наявність розбіжностей у документах, які можуть свідчити про неповноту вартості товару чи недостовірність таких даних, а відтак - про підстави для коригування митної вартості товару за ціною договору укладеного між позивачем та Компанією «GP Battery (Poland) Sp.z.o.o.».

У тому числі, колегія суддів звертає увагу на те, що вартість товару, поставленого в межах Контракту від 30.04.2020 року Рег. №3/2020, є вищою за задекларовану GP Battery Marketing (HK) Limited (Hong Kong), чим не аргументуються доводи митниці про заниження позивачем митної вартості товару при обранні основного методу.

Необґрунтованість висновків митниці полягає також і у вимогах під час митного оформлення до позивачем про обов`язок підтвердити відповідною документацією операцій з постачання товару із третіми особами, оскільки безпосередньо ТОВ «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» господарських операцій із відправником товару не мав.

Щодо зауважень митниці стосовно розбіжностей у кількісних показниках товару за даними інвойсом від 25.05.2020 року №/2020 та інвойсами між нерезидентами від 25.05.2020 року № YTT0, № YTT0, апеляційний суд звертає увагу на те, що у виставленому позивачу інвойсі кількість товару за артикулом визначена шляхом зазначення розміру упаковки (кількість одиниць (шт.) в упаковці, кількості одиниць (шт.), кількості упаковок. В інвойсах нерезидентів кількість товару за артикулом визначена шляхом зазначення розміру упаковки (кількість одиниць (шт.) в упаковці) та кількості упаковок, тобто відсутній кількісний показник - кількість товару за артикулом в одиницях (штуках). Відомості в інвойсах стосовно кількості товару дають можливість арифметично визначитись із кількістю одиниць (шт.) кожної товарної позиції, яка співпадає з кожною товарною позицією з кількістю одиниць (шт.) в інвойсі від 25.05.2020 року №/2020.

Не знайшли обґрунтованих підтверджень і доводи митниці стосовно не підтвердження числових значень складових митної вартості товару на підставі висновку про вартісні характеристики товару. В свою чергу, артикули товару у висновку експерта співпадають з артикулами, що зазначені в інвойсі та пакувальному листі, інвойсах між нерезидентами.

Необґрунтованими залишаються дії митного органу при порівнянні цін щодо аналогічного товару та використання митним органом товару вартісних показників товару на рівні задекларованого згідно МД від 16.06.2020 року №UA500020/2020/21667, оскільки за цією інформацією неможливо встановити ідентичність товару як за якісними і вартісними характеристиками так і за умовами поставки.

Слід також зазначити, що посилання митного органу на наявність інформації про іншу вартість подібного товару не можуть вважатись обґрунтованими, оскільки у спірному випадку позивач діяв на підставі Контракту, визначених в ньому умов та цін, що підтверджується наданими до митної декларації документами, специфікацією до контракту та рахунку (інвойсу). Відповідні умови контракту належним чином узгоджені між сторонами, тобто випливають із господарської діяльності позивача та його контрагента.

Діюче законодавство надає право сторонам угоди визначати умови господарських операцій за певною домовленістю у цих операціях, що і було дотримано підприємствами.

Отже, самостійне визначення контролюючим органом ціни товару не може впливати на права та обов`язки сторін Договору за умови їх підтвердження належними документами. Таким правом чинним законодавством відповідача не наділено.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не обґрунтовано ті обставини, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, у тому числі причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено за ціною договору та які призвели до виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товару.

Колегія суддів вважає, що встановлення в судому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару є беззаперечною підставою для скасування рішення, що прийняте на підставі неправомірних висновків митного органу.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, коригування митної вартості проведено не у відповідності до норм митного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для задоволення позову та скасування оспорюваних рішень митниці.

З огляду на те, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі, судом першої інстанції під час розподілу понесених позивачем витрат у зв`язку із сплатою судового збору за рахунок суб`єкта владних повноважень, який виступав стороною у справі, дотримано положення ч. 1 ст. 139 КАС України.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.04.2021 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло