Справа № 640/26042/20
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року м. Київ № 640/26042/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Ресурс"
до про Головного управління ДПС у Волинській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю:

від позивача - Ніколаєв О.С.;

від відповідача - не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ-ресурс" (далі - ТОВ "Газ-ресурс") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 14.05.2020:

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 250000,00 грн;

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 250000,00 грн;

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 250000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням установленого строку для їх прийняття. Стверджує, що притягнення позивача до відповідальності за роздрібну торгівлю пальним без ліцензії у період з 01.07.2019 по 05.07.2019 є протиправним, оскільки, з урахуванням вимог Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності (роздрібна торгівля пальним) повинно бути здійснено не раніше як з 01.09.2019 (не менш як через два місяці з моменту ліцензування (01.07.2019) таких видів господарської діяльності, як торгівля пальним).

Ухвалою суду від 02.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/26042/20 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 03.12.2020.

24.11.2020 до суду від представника відповідача В.Пивовар надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що фактичні перевірки господарської діяльності позивача відбулись за наявності на те законних підстав. Крім того, на підставі встановлених у ході проведення перевірок обставин та отриманої інформації з інформаційної системи контролюючого органу, встановлено здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії у період з 01.07.2019 по 05.07.2019, чим порушено вимоги статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

02.12.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої останній просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зважаючи на перебування судді Катющенка В.П. на лікарняному, 03.12.2020 адміністративну справу № 640/26042/20 знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 25.02.2020.

28.12.2020 до суду від представника відповідача В.Пивовар надійшли заперечення, за змістом яких останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Звернув увагу, що ліцензії ТОВ "Газ-ресурс" було видано у межах 20-ти днів з дня подання заяв та зазначив, що у випадку завчасного подання платником податків заяв, останній отримав би ліцензії до набрання чинності відповідних змін.

12.02.2021 до суду від представника Головного управління ДПС у Волинській області Пивовара В.В. надійшла заява, у якому останній просить суд провести судове засідання, яке призначене на 25.02.2021, у режимі відеоконференції, доручивши її проведення Господарському суду Волинської області або Волинському окружному адміністративному суду.

Ухвалою суду від 16.02.2021 задоволено клопотання представника відповідача.

24.02.2021 до суду від позивача надійшли пояснення, у яких останній акцентував увагу на протиправності оскаржуваних рішень.

У судовому засіданні 25.02.2021 оголошено перерву до 30.03.2021.

04.03.2021 до суду від представника Головного управління ДПС у Волинській області Пивовара В.В. надійшла заява, у якому останній просить суд провести судове засідання, яке призначене на 30.03.2021, у режимі відеоконференції, доручивши її проведення Господарському суду Волинської області.

Ухвалою суду від 05.03.2021 задоволено клопотання представника відповідача.

У судовому засіданні 30.03.2021 оголошено перерву до 20.04.2021.

14.04.2021 до суду від позивача надійшло клопотання долучення до матеріалів справи копій заяв щодо отримання ліцензій та платіжних доручень.

Представник позивача у судовому засіданні 20.04.2021 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 20.04.2021 не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 20.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Волинській області від 06.08.2019 № 2717 у період з 07.08.2019 по 14.08.2019 посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального господарської одиниці АГЗП, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, та належить ТОВ "Газ-Ресурс", за результатами якої складено акт від 15.08.2019 № 03/201/40-01/32297445 (а.с. 82-85).

Вказаним актом зафіксовано порушення ТОВ "Газ-Ресурс" статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та статті 121 Податкового кодексу України.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Волинській області від 06.08.2019 № 2716 у період з 07.08.2019 по 14.08.2019 посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального господарської одиниці АГЗП, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, та належить ТОВ "Газ-Ресурс", за результатами якої складено акт від 15.08.2019 № 03/202/40-01/32297445 (а.с. 86-89).

Вказаним актом зафіксовано порушення ТОВ "Газ-Ресурс" статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та статті 121 Податкового кодексу України.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Волинській області від 06.08.2019 № 2718 у період з 07.08.2019 по 14.08.2019 посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального господарської одиниці АГЗП, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Львіська, 91А, та належить ТОВ "Газ-Ресурс", за результатами якої складено акт від 15.08.2019 № 03/203/40-01/32297445 (а.с. 90-93).

Вказаним актом зафіксовано порушення ТОВ "Газ-Ресурс" статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та статті 121 Податкового кодексу України.

Відмова посадових осіб ТОВ "Газ-Ресурс" від підписання та отримання перелічених актів зафіксована відповідними актами від 14.08.2019 № 24/03-20-40-01-20; № 27/03-20-40-01-20; № 30/03-20-40-01-20; № 25/03-20-40-01-20; № 28/03-20-40-01-20; № 31/03-20-40-01-20 (а.с. 94-99).

Згідно актів від 02.09.2019 комісією контролюючого органу зафіксовано, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України акти про результати фактичної перевірки від 15.08.2019 № 03/201/40-01/32297445, № 03/202/40-01/32297445, № 03/203/40-01/32297445 вважаються врученими 31.08.2019, оскільки поштовою службою в повідомленні про вручення зазначений день 31.08.2019 по причині повернення "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 100-102).

06.02.2020 Головним управлінням ДПС у Волинській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій:

№ 000190-32, яким на підставі абзацу дев`ятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" застосовано до ТОВ "Газ-ресурс" фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн (а.с. 20-21);

№ 000189-32, яким на підставі абзацу дев`ятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" застосовано до ТОВ "Газ-ресурс" фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн (а.с. 23-24);

№ 000188-32, яким на підставі абзацу дев`ятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" застосовано до ТОВ "Газ-ресурс" фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн (а.с. 26-27).

Не погодившись з рішеннями контролюючого органу, позивач розпочав їх процедуру адміністративного оскарження.

Рішенням Державної податкової служби України від 23.04.2020 № 14152/6/99-00-08-05-06-06 скаргу ТОВ "Газ-Ресурс" задоволено частково: скасовано рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 06.02.2020 № 000188-32. Вказано, що Головному управлінню ДПС у Волинській області належить винести нове податкове повідомлення-рішення на підставі акта перевірки з урахуванням вимог Податкового кодексу України та цього рішення (а.с. 28-32).

Відповідно до рішення Державної податкової служби України від 24.04.2020 № 15316/6/99-00-08-05-06-06 скаргу ТОВ "Газ-Ресурс" задоволено частково: скасовано рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 06.02.2020 № 000189-32, № 000190-32. Вказано, що Головному управлінню ДПС у Волинській області належить винести нові податкові повідомлення-рішення на підставі акта перевірки з урахуванням вимог Податкового кодексу України та цього рішення (а.с. 33-37).

14.05.2020 Головним управлінням ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 250000,00 грн (а.с. 18);

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 250000,00 грн (а.с. 17);

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 250000,00 грн (а.с. 16).

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, проте рішенням Державної податкової служби України від 09.10.2020 № 29848/6/99-00-06-01-06-06 податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 14.05.2020 № , № , № залишено без змін, а скаргу ТОВ "Газ-Ресурс" - без задоволення (а.с. 41-44).

Вважаючи, що у контролюючого органу не було правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Закон України від 19.12.1995 N 481/95-BP "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон N 481/95-BP) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

За визначенням статті 1 Закону N 481/95-BP:

ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Законом України від 23.11.2018 N 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесені зміни до Закону N 481/95-BP, а саме: частини першу і четверту статті 15 викладено у такій редакції: "Імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії";

"Митне оформлення тютюнової сировини, паперу цигаркового, що відноситься до товарної позиції 4813 згідно з УКТ ЗЕД (крім товарної підкатегорії 4813 10 00 00), фільтрів для промислового виробництва сигарет: фільтропалочки ацетатні (трубки з волокон ацетату целюлози, вкриті цигарковим папером), що відносяться до товарної підкатегорії 5601 22 90 00 згідно з УКТ ЗЕД (крім фільтрів як готових виробів, що призначені для реалізації кінцевим споживачам в окремій споживчій упаковці та не можуть використовуватися для промислового виробництва сигарет), у митному режимі імпорту здійснюється за наявності в інформаційних ресурсах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, інформації про видачу ліцензії на право виробництва тютюнових виробів".

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону N 2628-VIII останній набирає чинності з 1 січня 2019 року, крім, зокрема, підпункту 6 (щодо змін до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"), підпункту 17 (щодо змін до Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності") пункту 2 розділу II цього Закону, що набирають чинності з 1 липня 2019 року.

Одночасно Законом N 2628-VIII доповнено частину другу статті 17 Закону N 481/95-BP, за якою до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень; роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Так, за змістом статті 15 Закону N 481/95-BP ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулює (встановлює, визначає) Закон України від 02.03.2015 N 222-VIII "Про ліцензування видів господарської діяльності" (далі - Закон N 222-VIII).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону N 222-VIII (в редакції, що діяла з 01.07.2019) виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Згідно з частиною першою статті 8 Закону N 222-VIII у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх опублікування.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону N 222-VIII державна політика у сфері ліцензування ґрунтується на принципі пріоритетності захисту прав, законних інтересів, життя і здоров`я людини, навколишнього природного середовища, захисту обмежених ресурсів держави та забезпечення безпеки держави, що передбачає:

ліцензування застосовується лише до такого виду господарської діяльності, провадження якого становить загрозу порушення прав, законних інтересів громадян, життю чи здоров`ю людини, навколишньому природному середовищу та/або безпеці держави, і лише у разі недостатності інших засобів державного регулювання;

запобігання проявам корупції;

у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.

Частиною другою статті 20 Закону N 222-VIII визначено, що у разі відсутності ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за провадження такої господарської діяльності без ліцензії не застосовується.

Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 N 227 Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 N 545 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального.

Вказана постанова набрала чинності 01.07.2019.

На виконання Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" листом Державної фіскальної служби України від 30.05.2019 N 17014/7/99-99-12-01-01-17 доведено територіальним органам - головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 12.06.2019. При цьому, Головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання, починаючи з 01.07.2019.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується учасниками справи, що 18.06.2019 ТОВ "Газ-Ресурс" подано до ГУ ДФС у Волинській області заяви щодо видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі за місцями роздрібної торгівлі пальним:

м. Луцьк, вул. Львівська, 91-А ;

м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60 ;

м. Луцьк, вул. Рівненська, 48 (а.с. 166-168).

При цьому, повноваження Головних управлінь ДФС у областях та м. Києві видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання виникли лише з 01.07.2019.

Під час судового розгляду справи з`ясовано, що 04.07.2019 контролюючим органом було видано ліцензії за заявами позивача терміном дії з 05.07.2019 по 05.07.2024.

В контексті викладених положень діючого законодавства та з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що встановлений Законом N 222-VIII двомісячний строк визначений як для держави, з метою унормування змін у правовідносинах або при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, так і для суб`єктів господарювання, які мають забезпечити виконання вимог закону, пов`язаних із запровадженими змінами. Наведений двомісячний строк встановлений законом саме для додержання балансу у спірних правовідносинах між державою та суб`єктом господарювання (до 01.09.2019). У свою чергу, судом встановлено, що позивач виконав свій обов`язок та у межах вищевказаного строку отримав ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, терміном дії: з 05.07.2019 по 05.07.2024.

Таким чином, з набуттям 01.07.2019 змін до Законів N 481/95-BP та N 222-VIII, визначення з 01.07.2019 територіальних органів ДФС органами ліцензування діяльності з торгівлі пальним та не встановленням для суб`єкта господарювання строку для приведення діяльності у відповідність до вимог закону, суд вважає порушеним вищевказаний баланс та допущення непропорційності.

До спірних правовідносин підлягає застосуванню рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 N 1-р/2018 (справа № 1-6/2018), яким сформовано правову позицію щодо верховенства права, а саме - основними елементами конституційного принципу верховенства права є справедливість, рівність, правова визначеність. Конституційні та конвенційні принципи, на яких базується гарантія кожному прав і свобод осіб та їх реалізація, передбачають правові гарантії, правову визначеність і пов`язану з ними передбачуваність законодавчої політики, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005). Принцип правової визначеності вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища

Наведене узгоджується із сталою практикою ЄСПЛ, яка знайшла своє відображення у справі "Звежинський проти Польщі", в якій Суд підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти конкретно і дуже послідовно (рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).

Суд також звертає увагу на тому, що вищий орган виконавчої влади України з метою реалізації положень Закону N 481/95-BP в частині внесених змін Законом N 2628-VІІІ, лише 19.06.2019 постановою N 545 (набрала чинності 01.07.2019) пункт 6 переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 N 609 виклав в новій редакції, доповнивши його новим видом ліцензійної діяльності (зокрема роздрібна та оптова торгівля пальним, зберігання пального), визначивши орган ліцензування - ДФС, територіальні органи ДФС.

Про можливість подати документи для отримання ліцензії з 12.06.2019 суб`єкт господарювання дізнався з листа ДФС від 30.05.2019 N 17014/7/99-99-12-01-01-17, при цьому, фактично отримати ліцензію для здійснення оптової торгівлі пальним можливо було не раніше 01.07.2019, що є днем набранням чинності норм Закону N 2628-VІІІ щодо ліцензування, в тому числі й щодо відповідальності за торгівлю пальним без ліцензії.

Відтак, зволікання з боку держави в особі її органів виконавчої влади (КМУ, ДФС) щодо визначення органу ліцензування та відповідно зменшивши суб`єкту господарювання строк для реалізації права на отримання ліцензії до набрання чинності норм Закону N 2628-VІІІ щодо ліцензування, призвело б до необхідності зупинення діяльності суб`єкта господарювання. Так, суб`єкт господарювання мав 18 днів для подання відповідної заяви, в той час як органу ліцензування законом надано 20 днів на розгляд заяви про отримання ліцензії.

Зазначені дії органів виконавчої влади є прикладом порушення ними принципу "належного урядування", які призвели до перешкод в господарюванні для добросовісних платників.

У пунктах 70-71 рішення по справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, "Тошкуца та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).

Суд констатує, що затримка в отриманні ліцензій на право оптової торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю законодавчо визначеного порядку отримання таких ліценцій станом на день набрання чинності Законом N 2628-VIII.

Аналізуючи наявність легітимної мети і пропорційність втручання держави у майнові права позивача за обставин, що склалися у даній справі, суд приймає уваги те, що держава не створила правового регулювання і фактичних умов, за яких господарська діяльність позивача у спірний період могла б бути законною. Необхідний перехідний період був уведений в дію, проте ретроспективної дії таким положенням законодавець не надав.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що притягнення до відповідальності за таких умов не може бути визнане таким, що переслідує законну мету і є пропорційним.

Правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 04.11.2020 у справі № 160/10203/19, від 01.12.2020 у справі № 580/1550/20, від 28.01.2021 у справі № 120/4046/19-а.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 14.05.2020 № , № , № не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а також суперечать встановленим у справі обставинам, є протиправними та підлягають скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо порушення відповідачем строків прийняття оскаржуваних рішень, позаяк вказані обставини є формальним порушенням і не можуть бути самостійною підставою для скасування таких рішень.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-ресурс» (03061, м. Київ, пр. Відрадний, 95-ю, ідентифікаційний код 32297445) задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 14.05.2020 № , № , № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код 43143484) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-ресурс» (03061, м. Київ, пр. Відрадний, 95-ю, ідентифікаційний код 32297445) 11250,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 22 квітня 2021 року.