Справа № 640/21354/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Київ № 640/21354/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Індастріз Україна"
до Енергетичної митниці Державної митної служби Головного управління ДПС у м. Києві
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» з позовом до Енергетичної митниці Державної митної служби (далі - відповідач-1 та/або митний орган), Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач-2 та/або ГУ ДПС у м. Києві, контролюючий орган) та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві, яка полягає у не виключенні з інтегрованої картки платника ТОВ «Індастріз Україна» відомостей про наявність податкового боргу у розмірі 5 478 573,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити з інтегрованої картки платника ТОВ «Індастріз Україна» відомості про наявність податкового боргу у розмірі 5 478 573,00 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Енергетичної митниці Державної митної служби, яка полягає у ненаданні до органу казначейства висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» надміру сплаченої суми з грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 209 431,44 грн.;

- зобов`язати Енергетичну митницю Державної митної служби підготувати і подати для виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 209431,44 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» IBAN: НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК», МФО банку 300528;

- відшкодувати судові витрати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів;

- встановити судовий контроль, за виконанням рішення суду, що буде прийнято у справі за цим позовом.

Мотивуючи позовні вимоги ТОВ «Індастріз Україна» зазначає, що бездіяльність відповідачів є протиправною, оскільки відомості про наявність у позивача податкового боргу відображені в Електронному кабінеті платника податків безпідставно. Такі дії контролюючого органу, в свою чергу, стали підставою для протиправної бездіяльності митного органу в частині не підготовки та подання висновку про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 209431,44 грн. ТОВ «Індастріз Україна вказувало, що у нього відсутня заборгованість за основним платежем, оскільки зменшення суми бюджетного відшкодування не передбачає перерахування коштів платником податків, а заборгованість за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) має ознаки безнадійної заборгованості і підлягала списанню ще у 2017 році.

Представником митного органу подано відзив на позовну заяву де останній вказує, що відмова у підготовці висновку про повернення позивачу помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 209431,44 грн. є правомірною, адже станом на 14.05.2020 у ТОВ «Індастріз Україна» наявний податковий борг, який обліковується у ГУ ДПС у м. Києві. Окрім цього, представник відповідача-1 зазначає, що позивачем до заяви не було надано документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних платежів, інших платежів та пені та документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів. З урахуванням наведеного митний орган просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, де він стверджує, що підставою для відмови у формуванні висновку було виключно наявність податкового боргу. ТОВ «Індастріз Україна» дотримано строки звернення до митного органу із заявою про повернення надміру сплаченого податку.

Представником контролюючого органу подано відзив на позовну заяву, де він зазначає, що згідно з даними інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючого органу у позивача обліковується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 5 478 5736,00 грн., який виник 03.03.2020 на підставі відображення в інтегрованій картці платника сум зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та штрафні (фінансові) санкції (штраф), визначені в податковому повідомленні-рішенні форма «В1» від 07.04.2014 №006132207. Враховуючи наведене, представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

05.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» звернулося до Енергетичної митниці Державної митної служби із заявою №7, у якій відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2015 №1146, у зв`язку із коригуванням (зменшенням) митної вартості товару при визначенні ціни за формулою просив повернути з Державного бюджету України надмірно перераховані коштів, сплачені за спеціальний імпортований збір та ПДВ на загальну суму 209 431,44 грн. (далі - заява).

Листом від 14.05.2020 №7-6-1/15-13/1142 митний орган повідомив позивача, що за наявною у нього інформацією станом на 14.05.2020 у ТОВ «Індастріз Україна» обліковується податковий борг у ГУ ДПС у м. Києві.

Між тим, як свідчать матеріли справи, позивач звернувся до ГУ ДПС м. Києві із листом від 10.03.2020 №3, де вказував, що в інтегрованій картці платника безпідставно проведено нарахування ПДВ та штрафних санкцій. Зокрема, ТОВ «Індастріз Україна» вказувало, що ним самостійно зменшено суму від`ємного значення, а тому просило врахувати ці пояснення і внести відповідні зміни до показників, відображених в Електронному кабінеті платників податків.

Листом від 09.04.2020 №60690/10/26-15-05-05-03 контролюючий орган повідомив, що інформації щодо погодження застосування податкового компромісу по податковому повідомленню-рішенню від 07.10.2014 №006132207 або його оскарження до ГУ ДПС у м. Києві не надходило, а тому в інтегрованій картці позивача відображено суму зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та штрафні (фінансові) санкції (штраф), визначені в податковому повідомленні-рішенні від 07.10.2014 №006132207.

22.04.2020 ТОВ «Індастріз Україна» подано до ГУ ДПС у м. Києві заяву №6 про списання податкового боргу, у якій просило здійснити коригування безпідставно відображеної в інтегрованій картці платника суми податкового боргу у вигляді суми бюджетного відшкодування у розмірі 4 382 858, яка була самостійно зменшена товариством шляхом подання податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року, дата подання 20.05.2015 рік та списати податковий борг, стосовно якого минув строк давності, який рахується в інтегрованій картці платника станом на 03.03.2020 у сумі 1095715 за платежем податок на додану вартість, штрафні (фінансові) санкції (штрафи), код бюджетної класифікації .

В матеріалах справи відсутні результати розгляду заяви позивача від 22.04.2020 контролюючим органом.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.157 статті 14.1 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

В свою чергу, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що грошовим зобов`язанням є обов`язок платника податків сплатити податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію (штраф), які серед іншого, визначені контролюючим органом у випадках, передбачених ПК України та іншими законодавчими актами.

Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем-2, що в інтегрованій картці платника податків - ТОВ «Індастріз Україна» обліковується податковий борг у розмірі 5 478 573 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення форми «В1» від 07.10.2014 №606132207.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 07.10.2014 №006132207 ТОВ «ТПК-Індастріз Україна» зменшено суму бюджетного відшкодування за 04.2013 на суму 2 591 152 грн., за 07.2013 рік на суму 1 504 872 грн., за 10.2013 рік на суму 264 778 грн., за 11.2013 рік на суму 22 056 грн. (загальна сума 4 382 858, 00 грн.) та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1 095 715 грн.

З матеріалів справи слідує, що позивачем зменшено суму від`ємного значення зазначеного у вказаному вище податковому повідомленні-рішенні, що підтверджується податковою декларацію з ПДВ та Додатком №2 за квітень 2015 року.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджено, що сума зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4 382 858, 00 грн. обліковується в інтегрованій картці ТОВ «Індастріз Україна».

Вирішуючи позовні вимоги в частині наявності/відсутності підстав для виключення із інтегрованої картки платника податків - позивача податкового боргу суд вказує наступне.

Згідно із підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Тобто, бюджетне відшкодування, в розумінні ПК України не є грошовим зобов`язанням та не підлягає сплаті платником податків до Державного бюджету України як податкові зобов`язання, а тому податкове повідомлення-рішення про зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість не встановлює суми до сплати платником податків, а визначає суму бюджетного відшкодування, правомірність якого не підтверджена за результатами перевірки платника та не підлягає відшкодування на користь такого платника і підлягає коригуванню ним у відповідній звітності.

Враховуючи наведене, стверджувати про наявність у ТОВ «Індастріз Україна» податкового боргу у розмірі 4 382 858, 00 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення від 07.04.2014 №006132207, яким зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування не вбачається за можливе.

Згідно з підпунктами 191.1.8, 191.1.10 пункту 191.1 статті 191 ПК України контролюючі органи забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням та забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів;

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок №422), який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок)

За змістом підпункту 4 пункту 1 розділу І Порядку №422 відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника (надалі також - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Виходячи із положень розділів ІІІ, ІV, V Порядку №422 відображенню в інтегрованій картці платника підлягають, зокрема, зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства.

Згідно із підпунктом 1 пункту 4 розділу V Порядку № 422 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

За змістом підпункту 2 пункту 4 розділу V Порядку №422 у підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється залежно від наслідків розгляду скарги (заяви) відповідно до інформації з інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, на статуси «Скасовується в адміністративному порядку», або «Вручено, адміністративний розгляд», або «Анульовано» при частковому скасуванні.

При частковому скасуванні сум формується нове повідомлення-рішення/рішення/вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму, що залишилась.

При збільшенні зазначених у повідомленні-рішенні/рішенні/вимозі та/або рішенні щодо єдиного внеску сум формується повідомлення-рішення/рішення/вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму збільшення без анулювання первинного документа та вручається платнику податків (вноситься дата вручення до інформаційної системи та виконуються процеси, описані у главі 3 цього розділу).

На підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, про результати адміністративного оскарження (рішення органу ДФС про результати розгляду скарги (заяви)) та у разі, якщо донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі підтверджується (статус документа в підсистемі, що забезпечує відображення результатів КПР, змінюється на «Вручено, адміністративний розгляд») та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування (поновлення у разі попереднього виключення з обліку)/зменшення такої суми.

У разі якщо за результатами адміністративного оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус документа в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в адміністративному порядку»), в ІКП відображення облікових показників не проводиться.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо узгоджених сум нарахованих грошових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 23.04.2019 у справі №825/3211/15-а.

Отже, неправомірне відображення в інтегрованій картці платника сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, має безпосередній вплив на господарську діяльність платника у зв`язку із потенційним понесенням ним додаткових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №640/8980/19.

Між тим, відповідно до правового висновку Верховного Суду зазначеному у постанові від 19.02.2019 у справі №825/999/17, належним способом захисту, що відновить порушені права товариства, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки. Фактично, визнається порушення прав платника податків безпідставними записами в інтегрованій картці платника, а також право платника податків на поновлення відповідних прав шляхом коригування відповідних даних, за умови відсутності правових підстав у контролюючого органу для здійснення відповідних донарахувань та внесення відповідних даних до інформаційних систем.

Приймаючи до уваги те, що дані про наявність у позивача податкового боргу у розмірі 4 382 858, 00 грн., який відображено в інтегрованій картці платника податків відображено контролюючим органом на зазначену суму не на підставі виникнення у ТОВ «Індастріз Україна» грошових зобов`язань, а на підставі податкового повідомлення-рішення, яким зменшено суму бюджетного відшкодування, що, в свою чергу, не зумовлює обов`язок платника податків щодо сплати таких коштів, відображення такої суми, як податковий борг в інтегрованій картці платника податків є протиправним, а тому такі відомості підлягають вилученню із останньої.

В той же час, як вже було зазначено судом вище, податковим повідомленням-рішенням від 07.04.2014 №006132207 також застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1 095 715, 00 грн., який ТОВ «Індастріз Україна» вважає безнадійною заборгованістю.

Згідно із підпунктом а) 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

З місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами цього Кодексу.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно із підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Положеннями пункту 101.5 статті 101 ПК України встановлено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376 затверджено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, який поширюється на фізичних осіб (резидентів і нерезидентів), юридичних осіб (резидентів і нерезидентів) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами і на яких покладено обов`язок сплати податків та зборів згідно з Кодексом (далі - Порядок №577).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Поряду №577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу.

Визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу (п. 3.1 розділу III Порядку №577).

Згідно із пунктом 3.2 розділу III Порядку №577 днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається, серед іншого, у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

Положеннями пунктів 4.1-4.2 розділу IV Порядку №577 встановлено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

Відповідно до пункту 4.3 розділу IV Порядку №577 в інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Аналізуючи наведені положення суд приходить до висновку, що списання безнадійного податкового боргу стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України здійснюється за рішенням керівника органу доходів і зборів, за наслідком розгляду документів наданих платником податків та за наявності на те правових підстав і оформлюється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що порядок визнання податкового боргу безнадійним та його списання здійснюється контролюючим органом, з урахуванням вимог Порядку №577 на підставі заяви платника податків. При цьому, на думку суду, за відсутності рішення контролюючого про відмову у списанні податкового боргу, суд позбавлений можливості встановлювати обставини наявності/відсутності ознак безнадійності податкового боргу.

Таким чином, стверджувати про протиправність відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків податкового боргу за податковим повідомленням-рішення від 07.04.2014 №006132207 в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 095 715, 00 грн., з урахуванням відсутності рішення контролюючого органу про списання такого боргу та/або відмову у такому списанні не вбачається за можливе.

Враховуючи наведене, суд вважає правомірним, станом на час вирішення спору по суті відображення в інтегрованій картці платника податків - позивача податкового боргу у розмірі 1 095 715, 00 грн.

За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем до ГУ ДПС у м. Києві підлягають до задоволення частково у наступній конфігурації, а саме: шляхом визнання протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо відображення в інтегрованій картці Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» () відомостей про наявність у нього податкового боргу у розмірі 4 382 858, 00 грн., який відображений на підставі податкового повідомлення-рішення від 07.04.2014 №006132207.

Як наслідок наявні підстави для зобов`язання Головне управління ДПС у м. Києві виключити з інтегрованої картки Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» () відомості про наявність у нього податкового боргу у розмірі 4 382 858, 00 грн., який відображений на підставі податкового повідомлення-рішення від 07.04.2014 №006132207.

В іншій частині позовних вимог заявлених до відповідача-2 суд відмовляє з мотивів, які наведені вище в частині безнадійності податкового боргу у розмірі 1 095 715, 00 грн.

Додатково суд зазначає, що в матеріалах справи наявна заява ТОВ «Індастріз Україна» про списання податкового боргу від 22.04.2020 №6 у розмірі 1 095 715, 00 грн., однак остання ГУ ДПС у м. Києві розглянута в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень не була.

Суд роз`яснює позивачу, що останній не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідним позовом щодо не розгляду ГУ ДПС у м. Києві заяви про списання безнадійного податкового боргу та прийняття відповідного рішення.

При цьому, варто відмітити, що вихід за межі позовних в цій частині не є можливим, адже фактично змінюється предмет та підстави адміністративного позову.

Вирішуючи позовні вимоги, заявлені ТОВ «Індастріз Україна» до митного органу, суд враховує наступне.

Як вже було вказано судом вище, Енергетична митниця Державно митної служби листом від 14.05.2020 №7-6-1/15-13/1142 фактично відмовила позивачу у поверненні помилково та/або надміру сплачених коштів за його заявою від 05.05.2020 №7, з огляду на наявність у ТОВ «Індастріз Україна» податкового боргу.

Згідно із пунктом 43.1 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до пункту 43.2 статті 43 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Приймаючи до уваги те, що станом на час 14.05.2020 у позивача обліковувався податковий борг, суд вважає, що відповідач-1, розглянувши заяву ТОВ «Індастріз Україна», діяв в прядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень.

При цьому, станом на час вирішення спору відсутні підстави для зобов`язання відповідача-1 підготувати і подати для виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 209431,44 грн., оскільки по-перше, дане рішення не набрало законної сили, а по-друге питання щодо безнадійності податкового боргу у розмірі 1 095 715, 00 грн. є не вирішеним.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ТОВ Індастріз Україна», які заявлені до Енергетичної митниці Державної митної служби в повному обсязі.

Водночас, інші доводи та підстави для відмови позивачу, які наведені митним органом у відзиві на позовну суд не оцінює та вказує, що вони не були відображені у відповідному листі.

Що ж стосується вимоги позивача про подання звіту про виконання судового рішення слід вказаними наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, встановлення судового контролю є правом суду, а не обов`язком, з урахуванням чого, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю в межах даної адміністративної.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково, сума судового збору сплаченого позивачем у розмірі 2102,00 грн. підлягає стягненню на його користь з ГУ ДПС у м. Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 72-73, 76-78, 132, 134, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, б. 11, ) до Енергетичної митниці Державної митної служби (04215, м. Київ, вул. Світлицького, б. 28-а, ), Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, код ЄДРПУ 43141267) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо відображення в інтегрованій картці Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» () відомостей про наявність у нього податкового боргу у розмірі 4 382 858, 00 грн., який відображений на підставі податкового повідомлення-рішення від 07.04.2014 №006132207.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити з інтегрованої картки Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» () відомості про наявність у товариства податкового боргу у розмірі 4 382 858, 00 грн., який відображений на підставі податкового повідомлення-рішення від 07.04.2014 №006132207.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, код ЄДРПУ 43141267) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріз Україна» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, б. 11, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 2102 (дві сто дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги

Суддя М.А. Бояринцева