Справа № 240/13331/20
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/13331/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

23 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною відмови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У серпні 2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації, у якому просив:

- визнати неправомірною відмову Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації від 06 липня 2020 року №13в-2095 ОСОБА_1 у наданні статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС;

- зобов`язати Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та видати відповідне посвідчення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що підставою для видачі посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС є наявність одного із зазначених в пункті 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551, документів. У зв`язку із чим позивач вважає, що він витримав всі необхідні норми та надав документи, які слугують підставою надання статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, однак йому було відмовлено.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації від 06 липня 2020 року №13в-2095 у наданні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Зобов`язано Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС з врахуванням висновків суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 420,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації з листом про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Листом Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації від 06 липня 2020 року вих. №13В-2095 повідомлено позивача про те, що згідно статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи" передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 11 Порядку №551 посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного із зазначених документів.

Однак, у наданих Департаменту документах є розбіжності: у довідці від 27 жовтня 1992 року №47 зазначено, що позивач працював у серпні, вересні 1988 року (33 дні) у с. Воровичі Поліського району Київської області, яке відноситься до зони відчуження, та отримував 75 відсотків від нарахованої заробітної плати, тоді як за роботу у зоні відчуження оплата підвищувалася на 100 відсотків.

У довідці від 03 березня 1992 року №72 та табелях обліку використаного робочого часу за серпень, вересень 1988 року, по яких була нарахована заробітна плата, у платіжних відомостях по її видачі зазначено, що позивач виконував роботи у с. Буда-Варовичі Поліського району Київської області. Відповідно до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 року №106, с. Буда-Варовичі віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення, тобто не є зоною відчуження.

На запит управління праці та соціального захисту населення Любарської райдержадміністрації від 29 січня 2018 року №169 Любарське районне комунальне підприємство "Трудовий архів району" повідомило, що підтвердити факт роботи позивача у зоні відчуження неможливо, так як у відомостях по заробітній платі по Любарському ПМК-10 не вказано, що позивач працював у зоні відчуження у с. Воровичі Поліського району Київської області по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача, звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації необґрунтовано відмовив позивачу у встановленні йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки вказане питання є спірним, а його вирішення здійснюється комісією при Мінсоцполітики. Відтак, відповідач повинен був направити справу позивача на розгляд комісії, до повноважень якої віднесено вирішення спірних питань щодо визначення статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації, розглядаючи заяву позивача щодо надання статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, діяв з перевищенням своїх повноважень, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.

Отже, вирішення питання щодо встановлення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії Департаментом праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації, який не має повноважень розглядати спірні питання, за своєю суттю є неправомірним.

Відтак, дійшов висновку, що вимога позивача про визнання протиправною відмови Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації у наданні статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації встановити статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, суд першої інстанції зазначив, що станом на час прийняття рішення у справі відсутні докази щодо передачі справи позивача на розгляд повноважної Комісії та її відмови у позитивному вирішенні цього питання. Відтак, вимога про зобов`язання Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації встановити позивачу статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та видати відповідне посвідчення задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною.

З метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо встановлення йому статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та видати відповідне посвідчення.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач посилаючись на норми матеріального та процесуального права оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача мотивує тим, що у наданих позивачем до Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації документах є розбіжності у зв`язку із чим відсутні підстави для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Окрім того, апелянт зазначає, що посвідчення видається на підставі рішення комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, за поданням районної державної адміністрації, а не безпосередньо Департаментом праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації. Оскільки на розгляд комісії подання з документами позивача не надходили, то відповідно жодного рішення про відмову позивачу у наданні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та у видачі відповідного посвідчення, не приймалося.

Водночас скаржник зазначає, що Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації не здійснював розгляд заяви ОСОБА_1 безпосередньо у порядку встановленому Порядком №551, отже рішення щодо наявності чи відсутності підстав для видачі позивачу посвідчення Департамент праці, соціальної га сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації не приймалося. Акцентує увагу, що лист від 06 липня 2020 року №13В-2095 носить лише інформативний характер та не є актом індивідуальної дії відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон №796-ХІІ).

Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру (стаття 1 Закону №796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно статті 10 Закону №796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

У примітці зазначено, що до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Положеннями частин 1 та 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 65 Закону №796-ХІІ визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно частини 4 статті 65 Закону № 796-ХІІ видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян" затверджений Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (надалі - Порядок № 551).

Згідно пункту 1 Порядку №551 цей Порядок визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Пунктом 11 Порядку №551 визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії). Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Пунктом 13 Порядку №551 встановлено, що спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються утвореними Київською та Житомирською облдержадміністраціями комісіями з вирішення спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, на підставі підтвердних документів про участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, евакуацію із зони відчуження в 1986 році, документів, що підтверджують факт проживання в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження. Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.

Отже, Порядок №551 передбачає, що спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються утвореною при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів.

Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.

Комісія є постійно діючим допоміжним колегіальним органом, що утворюється при обласній державній адміністрації і у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, постановами Верховної Ради України, іншими актами законодавства України.

Основним завданням комісії є розв`язання спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та статусу осіб, евакуйованих з зони відчуження в 1986 році.

Тобто, комісія розглядає спірні питання, віднесені до її компетенції за рішенням регіональних комісій.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації з вимогою встановити ОСОБА_1 статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та видати відповідне посвідчення, однак йому було відмовлено у зв`язку із тим, що в наданих документах, а саме довідках містяться розбіжності.

З огляду на те, що Порядок №551 не наділяє органи соціального захисту населення на власний розсуд визначати відповідність поданих документів вимогам законодавству, якщо у них містяться розбіжності, Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації зобов`язаний був передати отримані від позивача документи на розгляд Комісії обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації, розглядаючи заяву позивача щодо надання статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, діяв з перевищенням своїх повноважень, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення. Регіональна комісія прийнявши рішення про відмову зобов`язана була передати отримані від позивача документи на розгляд Комісії обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, адже підставою для розгляду такою комісією спірного питання є рішення регіональної комісії.

З урахуванням вищезазначеного вимога про визнання протиправною відмови Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації у наданні статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації встановити статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, колегія суддів зазначає наступне.

Так, спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів.

Однак, як вірно вказав суд першої інстанції станом на час прийняття рішення у справі відсутні докази щодо передачі справи позивача на розгляд Комісії обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та її відмови у вирішенні цього питання.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що вимога позивача про зобов`язання Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації встановити позивачу статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та видати відповідне посвідчення задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною.

Суд звертає увагу, що видача посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС є завершальною стадією, яка може відбутися у разі надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, після вирішення вказаного питання комісією.

З метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд погоджується з судом першої інстанції про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо встановлення йому статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та видати відповідне посвідчення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до вимог статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 квітня 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Шидловський В.Б.