Справа № 160/2180/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року Справа № 160/2180/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/2180/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання нечинним договору, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
15.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача 1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 15.02.2021 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 19.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання нечинним договору, зобов`язання вчинитиме певні дії, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
Позивачем, у строк визначений в ухвалі суду, усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 04.03.2021 року, у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального провадження, відмовлено, відкрито провадження в адміністративній справі №160/2180/21, та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
04.03.2021 року витребувано у відповідача1 належним чином засвідчені докази по справі, а саме:
сплата єдиного внеску) від 12 серпня 2020 року;
- квитанцію від 12.08.2020 року про сплату суми у розмірі 2078,12 гривень;
- відомості (інформацію) щодо здійснення ОСОБА_2 сплати єдиного внеску за період з 01.01.2013 року по 28.02.2015 року
- запити позивача до відповідача 1 про надання інформації від 01.10.2020 року;
- листи відповідача 1 від 19.10.2020 року та від 24.09.2020 року;
Витребувано у відповідача 2 належним чином засвідчені докази по справі, а саме:
- інформацію щодо здійснення ОСОБА_2 сплати єдиного внеску за період з 01.01.2013 року по 28.02.2015 року та інші докази щодо суті спору тощо.
24.03.2021 року від відповідача 1 до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу та витребуваними судом доказами по справі.
25.03.2021 року від відповідача 2 до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу.
Приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 26.04.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача, ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.09.2020 року. На облік в систему загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_2 взято не було.
Згідно підпунктів 1,3 та 4 вказаних договорів Головне управління ДПС в Дніпропетровській області зобов`язалось надавати безоплатно на вимогу членів сім`ї померлого відомості про сплачені суми єдиного внеску та інші відомості, що стосуються її чоловіка, а також взяти на облік її чоловіка в системі загальнообов`язкового державного, соціального страхування.
На думку позивача, сплачені кошти підлягають поверненню, оскільки, податковим органом не були виконані умови договору, у зв`язку із чим, договори підлягають розірванню, а сплачені кошти, підлягають поверненню, у зв`язку із чим звернулася до суду із цим позовом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1
Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
Щодо розірвання Договорів вказують, що відповідно до пункту 8 статті 10 Закону № 2464 договір про добровільну участь може бути розірваний достроково застрахованою особою за її бажанням, якщо договір діяв не менше одного року та у разі систематичного порушення умов договору територіальним органом доходів і зборів, іншого законодавством не передбачено.
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2
Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що пенсія виплачується виключно особі, якій вона призначена або за довіреністю протягом періоду дії довіреності.
Вважають, що зі змісту поданої заяви не можна зробити висновок стосовно доведеності обставин щодо обов`язку Пенсійного фонду повернути сплачені кошти.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Виконання умов договору, а саме сплата ОСОБА_2 єдиного внеску за період з 01.01.2013 року по 31.01.2015 року у розмірі 51 953,00 грн., підтверджуються квитанцією від 24.107.2020 року №0.0.17807030.96.1.
Відповідно до пункту 1 вказаних вище Договорів, ці договори згідно із частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає порядок добровільної участі особи, яка уклала договір про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.09.2020 року, копія якого долучена до матеріалів справи.
На думку позивача, сплачені кошти підлягають поверненню, оскільки, податковим органом не були виконані умови договору щодо взяття її чоловіка на облік в систему загальнообов`язкового державного соціального страхування, у зв`язку із чим, вважає, що договори підлягають розірванню, а сплачені кошти, підлягають поверненню, звернулася до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір по суті та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
До числа основних гарантій необхідно віднести процес реалізації права на пенсійне забезпечення та правозастосовну діяльність органів, що здійснюють пенсійне забезпечення громадян.
Приписами ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закону), застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та, за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.
Частиною 1 ст. 24 Закону визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до статті 12 Закону, особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього Закону, у тому числі особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, а також в аспірантурі та докторантурі, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Ці особи можуть брати добровільну участь у солідарній системі або в накопичувальній системі пенсійного страхування, або одночасно в обох системах відповідно до укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Статтею 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є: особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату).
Частиною 4, 5 статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що у договорі про добровільну участь зазначаються: назва документа; відомості про особу, які вносяться до системи персоніфікованого обліку (частина третя статті 20 цього Закону); строк дії договору; порядок сплати єдиного внеску та рахунки, на які він має сплачуватися; умови набуття застрахованою особою права на виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням відповідно до закону; умови розірвання договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін або передбачені типовим договором про добровільну участь, що не суперечать законодавству про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Договір про добровільну участь набирає чинності з дня його підписання.
Договором про добровільну участь може бути передбачена одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року). Сума сплаченого єдиного внеску за кожен місяць такого періоду не може бути меншою за мінімальний страховий внесок на дату укладення договору, помножений на коефіцієнт 2.
В усіх випадках ця сума не може бути більшою за суму єдиного внеску, обчисленого виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої на дату укладення договору.
Одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, передбачена цією частиною, може бути здійснена за окремим договором, укладеним у порядку, передбаченому частинами першою, третьою та четвертою цієї статті.
Відповідно до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства фінансів України від 28 березня 2016 року №393, від 7 вересня 2016 року №813) визначено, що платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є: - члени особистого селянського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню,- на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (одночасно на пенсійне, на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності); - особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними підпунктами 1, 2 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, та не належать до платників єдиного внеску, визначених підпунктами 3, 4, 6 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, в тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - виключно на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Інструкцією визначено, що з особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, після перевірки викладених у заяві відомостей органами доходів і зборів у строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, наведеного у додатку 4 до цієї Інструкції.
Договір про добровільну участь набирає чинності з дня його підписання:
1) у разі бажання особи сплатити єдиний внесок за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі за період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року), і отримання від неї заяви про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування після перевірки викладених у заяві відомостей органами доходів і зборів у строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за формою, наведеною в додатку 5 до цієї Інструкції.
Відповідно до пункту 8 статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» договір про добровільну участь може бути достроково розірваний: 1) застрахованою особою: за її бажанням, якщо договір діяв не менше одного року; у разі систематичного порушення умов договору територіальним органом доходів і зборів; 2) органом доходів і зборів у разі: набуття застрахованою особою відповідно до цього Закону зобов`язань щодо участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування; виникнення обставин, що не відповідають визначеним цим Законом вимогам до осіб, які мають право брати добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування; систематичного порушення застрахованою особою умов договору; смерті застрахованої особи; 3) за згодою сторін, якщо договір діяв не менше одного року. В інших випадках дострокове розірвання договору про добровільну участь не допускається.
Статтею 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).
Відповідно до Інструкції, сплачені суми єдиного внеску в разі дострокового розірвання договору про добровільну участь поверненню не підлягають, при цьому період, за який сплачено єдиний внесок, враховується до страхового стажу тільки за умови подання звіту.
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
Згідно розділу VI зазначених вище типових договорів встановлено, що договір набирає чинності з дня його підписання і діє 10 календарних днів.
Також, ж неналежними посилання позивача щодо повернення їй коштів, які були сплачені згідно цих договорів.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, та недоведеними.
Підсумовуючи викладене, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами й іншими учасниками справи докази, а також їх письмові доводи, слід дійти висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання нечинним договору, зобов`язання вчинити певні дії, задоволенню не підлягає, у зв`язки із недоведеністю.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання нечинним договору, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Судові витрати не розподіляти.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 26.04.2021 року.

Суддя В.В Ільков