Справа № 480/388/20
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 р.Справа № 480/388/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2020, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, повний текст складено 09.12.20 року по справі № 480/388/20

за позовом ОСОБА_1

до Білопільської міської ради, Конкурсної комісії виконкому Білопільської міської ради третя особа ОСОБА_2

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Конкурсної комісії виконкому Білопільської міської ради, Білопільської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , в якій просила суд першої інстанції визнати протиправним та скасувати рішення конкурсної комісії виконкому Білопільської міської ради, оформлене протоколом № 2 від 13.12.2019 року, про визначення переможця конкурсу, яким комісія уповноважила начальника відділу освіти Білопільської міської ради Прейса Р.С. призначити на посаду ОСОБА_2 директором комунального позашкільного навчального закладу Центр дитячої та юнацької творчості Білопільської міської ради як таку, що пройшла за конкурсом та укласти з нею строковий трудовий договір згідно з пп.5.8, п.5 та п.6 Положення про призначення на посаду та звільнення з посади керівників закладів дошкільної освіти, загальної середньої освіти та позашкільної освіти, що належать до комунальної власності Білопільської міської ради, затвердженого рішенням ради від 18.11.2019 року № 94.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Конкурсної комісії виконкому Білопільської міської ради, Білопільської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень задоволено.

Скасовано рішення конкурсної комісії виконкому Білопільської міської ради, оформлене протоколом № 2 від 13.12.2019 року в частині уповноваження начальника відділу освіти Білопільської міської ради Прейса Р.С. призначити на посаду ОСОБА_2 директором комунального позашкільного навчального закладу Центр дитячої та юнацької творчості Білопільської міської ради як таку, що пройшла за конкурсом, та укласти з нею строковий трудовий договір згідно з пп.5.8, п.5 та п.6 Положення про призначення на посаду та звільнення з посади керівників закладів дошкільної освіти, загальної середньої освіти та позашкільної освіти, що належать до комунальної власності Білопільської міської ради, затвердженого рішенням ради від 18.11.2019 року № 94.

27.11.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просила стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 , додавши до вказаної заяви: додаток №1 до договору про "Про надання правових послуг адвокатом" за №3-а від 19 грудня 2019 року, додаткової угоди від 20 січня 20202 року фактичний розрахунок розміру судових витрат № 3.1 - а; акт прийому наданої правової допомоги адвокатом ОСОБА_3 на підставі договору «Про надання правових послуг адвокатом» №3-а від 19 грудня 2019 додаткової угоди від 20 січня 2020 року; додаткову угоду до Договору №3-а "Про надання правових послуг адвокатом" від 19 грудня 2019 року; чек АТ КБ «ПриватБанк» від 19.12.2020 року про перерахування ОСОБА_1 грошових коштів ОСОБА_3 у сумі 5000 грн.: квитанцію до прибуткового касового ордеру №65 від "12 серпня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 2244 грн. 23 коп.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №76 від "13" жовтня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 1000 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №85 від "13" жовтня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 1216 грн. 66 коп. квитанцію до прибуткового касового ордеру №89 від "09" листопада 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 1000 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №90 від "11" листопада 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 788 грн. 77 коп.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від "19" грудня 2019 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (авансовий платіж); сума: 5000 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №39 від "09" квітня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 2000 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №42 від "13" квітня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 2000 грн.; квитанцію до прибуткового ордеру №56 від "06" липня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата) сума: 2000 грн.

07.12.20 та 08.12.2020 року Білопільська міська рада звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про зменшення судових витрат у зв`язку з не співмірністю в порядку статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, в якому просила суд прийняти клопотання до розгляду та зменшити витрати на оплату правничої допомогу адвоката у зв`язку з їх не співмірністю.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Білопільської міської ради (41800, Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 70, ) судовий збір в розмірі 1536,80 грн. та судові витрати на оплату правової допомоги в розмірі 5000,00 грн.

ОСОБА_1 , не погодившись з наведеним вище додатковим рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд першої інстанції скасувати додаткове рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року в частині стягнення витрат на правову допомогу та ухвалити нове рішення, яким стягнути витрати за надання правової допомоги адвокатом у повному обсязі, відповідно до задоволених вимог.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що судом першої інстанції не було встановлено обґрунтованих підстав та обставин для зменшення розміру витрат на правову допомогу, тому висновки суду викладені в мотивувальній частині суперечать його резолютивній частині. Вказує, що ним не встановлено, що розмір правової допомоги не відповідав: складності справи, часу витраченого адвокатом на виконання роботи, обсягу наданих послуг, значенню справи для позивача, його репутації та публічному інтересу. Зазначає, що справа розглядалася в загальному порядку, а не в спрощеному. Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, а не частково. Апелянт реалізував своє право на правову допомогу гарантоване Конституцією. Зазначає, що порушено принципи пропорційності, чесності і справедливості. Вказує, що із судового рішення не зрозуміло, які саме витрати недоцільні, і у чому полягає їх недоцільність. Посилається на те, що суд залишив поза увагою, що позивач не працює і отримує допомогу по безробіттю. Крім того, зазначає, що витрати на правову допомогу такі мізерні, що не покривають час роботи адвоката у судових засіданнях під час розгляду справи та при складанні позовної заяви. Вважає, що рішення суду є несправедливим і незаконним.

Учасники по справі не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до ст.304 КАС України.

12.04.2021 року Білопільська міська рада подала клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі відповідача, в якому просила судове засідання, призначене на 20 квітня 2021 року провести без участі представника відповідачів: Білопільської міської ради, Конкурсної комісії виконавчого комітету Білопільської міської ради. Зазначила, що проти апеляційної скарги заперечує та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги учасники по справі були повідомлені заздалегідь та належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представники відповідачів та третя особа в судове засідання не з`явилися.

Частиною 2 ст.313 КАС України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного вище, оскаржуване додаткове рішення підлягає перегляду в частині стягнення судом першої інстанції витрат на правову допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Білопільської міської ради судових витрат на оплату правової допомоги в розмірі 5000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), зазначаючи при цьому, що розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою є неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, а тому необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Білопільської міської ради витрати на оплату правової допомоги у розмірі 5000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат на оплату правової допомоги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині третій статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Колегія суддів звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 04.08.2020 р. по справі №810/3213/16.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до договору №3-а про надання правових послуг адвокатом від 19 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_3 було укладено угоду про надання правових послуг, відповідно до яких клієнт доручає та оплачує, а адвокат бере на себе зобов`язання представляти (захищати) інтереси клієнта й вести від його імені справи у Сумському окружному адміністративному суді.

Так, на підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 17 000 грн. позивачем по справі було надано наступні докази:

- додаток №1 до договору про "Про надання правових послуг адвокатом" за №3-а від 19 грудня 2019 року, додаткової угоди від 20 січня 20202 року фактичний розрахунок розміру судових витрат № 3.1 - а;

- акт прийому наданої правової допомоги адвокатом ОСОБА_3 на підставі договору «Про надання правових послуг адвокатом» № 3-а від 19 грудня 2019 додаткової угоди від 20 січня 2020 року;

- додаткову угоду до Договору №3-а "Про надання правових послуг адвокатом" від 19 грудня 2019 року;

- чек АТ КБ «ПриватБанк» від 19.12.2020 року про перерахування ОСОБА_1 грошових коштів ОСОБА_3 у сумі 5000 грн.:

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №65 від "12 серпня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 2244 грн. 23 коп.;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №76 від "13" жовтня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 1000 грн.;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №85 від "13" жовтня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 1216 грн. 66 коп.

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №89 від "09" листопада 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 1000 грн.;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №90 від "11" листопада 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 788 грн. 77 коп.;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від "19" грудня 2019 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (авансовий платіж); сума: 5000 грн.;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №39 від "09" квітня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 2000 грн.;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №42 від "13" квітня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата); сума: 2000 грн.;

- квитанцію до прибуткового ордеру №56 від "06" липня 2020 року (прийнято від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правових послуг адвокатом №3-а від 19 грудня 2019; призначення платежу: за надання правових послуг (доплата) сума: 2000 грн.

При цьому, згідно з актом прийому наданої правової допомоги адвокатом ОСОБА_3 на підставі договору «Про надання правових послуг адвокатом» № 3-а від 19 грудня 2019 додаткової угоди від 20 січня 2020 року адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_1 сторони погодили, що всього витрати часу роботи адвоката становлять 17 годин 00 хвилин, фактична сума витрат становить 17 000 гривень 00 копійок. Вищевказані послуги згідно з фактичним розрахунком розміру судових витрат №3.1-а прийняті замовником ОСОБА_1 .

Відповідно до додатку №1 до договору про надання послуг адвокатом №3-а від 19.12.2019 та додаткової угоди до цього договору від 20.01.2020 фактичний розрахунок розміру судових витрат №3.1-а складається з наступного: 1. консультації і роз`яснення з правових питань протягом усього судового провадження, підготовка до судових засідань, робота з клієнтом (2 год. 00 хв.) 2000,00 грн.; 2. складання адміністративної позовної заяви, опрацювання нормативно-правової бази; складання уточнення, доповнення та змін до адміністративної позовної заяви, доповнення до змісту позовної заяви (5 год. 00 хв.) 5000,00 грн.; 3. опрацювання відзивів, нормативно - правової бази, складання на них відповідей (4 год. 00 хв.) 4000,00 грн.; 4. складання процесуальних клопотань: про залишення позовних вимог без розгляду до міської ради, про приєднання доказів і надіслання їх учасникам, про відкладення судового засідання у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 (1 год. 00 хв.) 1000,00 грн.; 5. участь у судових засіданнях (5 год. 00 хв.) 5000,00 грн. Всього нараховано 17 год. 00 хв. - 17000,00 грн. Фактичні витрати на 20 листопада 2020 року становлять 17000 грн. 00 коп.

Колегія суддів зазначає, що вищевказані документи підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що приписами ч.ч. 5-7 ст.134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів звертає увагу, що з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 19.09.2019 р. по справі №810/2816/18 обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, з огляду на викладене вище, суд може вирішити питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами лише за відповідним клопотанням сторони, яка не погоджується з оплатою таких витрат з огляду їх не співмірності.

При цьому, в разі відсутності такого клопотання суд не може вирішувати питання щодо зменшення витрат на правничу допомогу з огляду їх не співмірності.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 22.04.2020 р. по справі №440/1757/19.

Колегія суддів звертає увагу, що в розумінні ч.6 ст.134 КАС України Білопільська міська рада заявила відповідне клопотання про зменшення судових витрат у зв`язку з їх неспівмірністю в порядку статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, в якому просила прийняти клопотання до розгляду та зменшити витрати на оплату правничої допомогу адвоката у зв`язку з їх не співмірністю. Зазначає, що розрахунок суми судових витрат на правову допомогу є завищеним і не співмірним зі складністю справи. Крім того, зазначає, що завищено обсяги витраченого часу та вартість послуг з надання правової допомоги, а також посилається на те, що адвокатом включені такі послуги, які ним взагалі не надавалися при розгляді даної справи (такі як заяви з об`єднання чи роз`єднання позовів, призначення експертизи, забезпечення доказів, складання заяви про примирення). Вказує також, що Сумським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі, в якій предмет спору однаковий з даною справою, позовні заяви майже однакові, при цьому розрахунок судових витрат також майже однаковий, зазначаючи, що для складання другої позовної заяви адвокат потратив лише час на копіювання тексту, а не вивчення матеріалів та нормативної бази.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Окрім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, висловленою в постанові від 23.04.2019 р. по справі №826/9047/16.

Відповідно до ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі East/West Alliance Limited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 02.09.2020 р. по справі №826/4959/16 вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися у тому числі через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Також, згідно правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 01.09.2020 р. по справі №640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку, враховуючи матеріали даної справи, а також доводи клопотання Білопільської міської ради про зменшення судових витрат у зв`язку з їх не співмірністю, заявлена до відшкодування сума судових витрат на оплату правової допомоги в розмірі 17 000 грн. є не співмірною із складністю справи та обсягом виконаної адвокатом роботи з надання правничої (правової) допомоги в суді першої інстанції.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, враховуючи принцип співмірності (який, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який зменшив заявлену ОСОБА_1 до стягнення суму судових витрат на оплату правничої (правової) допомоги та визначив, що на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Білопільської міської ради належною є сума в розмірі 5000, 00 грн.

При цьому, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. В даному випадку, колегія суддів враховує надання адвокатом Дорожинець Н.Г. послуг Ручкіній Д.С. з правової допомоги щодо складання позовної заяви та участі адвоката у судових засіданнях в суді першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично інші послуги (опрацювання нормативної бази, складання уточнення, змін до позовної заяви, доповнення до змісту позовної заяви, опрацювання відзивів, приєднання доказів, складання клопотань про відкладення судового засідання, тощо), які надавалися вказаним адвокатом Ручкіній Д.С. є послугами з правовою допомогою, проте вони знаходяться у прямому взаємозв`язку зі складанням позовної заяви та участю у судових засідання адвоката та фактично є їх частиною.

Відповідно доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було безпідставно виключено частину із наданих послуг, а також доводи про те, що із судового рішення незрозуміло, які саме витрати недоцільні, і у чому полягає їх недоцільність, колегія суддів, з урахуванням наведеного вище є необґрунтованими.

Також, доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було встановлено обґрунтованих підстав та обставин для зменшення розміру витрат на правову допомогу, а тому висновки суду викладені в мотивувальній частині суперечать його резолютивній частині, зазначаючи, що судом не було встановлено, що розмір правової допомоги не відповідає складності справи, часу витраченого адвокатом на виконання роботи, обсягу наданих послуг, значенню справи для позивача, його репутації, колегія суддів відхиляє, як такі, що не впливають на вирішення даної справи, враховуючи наведені вище висновки.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено принципи пропорційності, чесності, справедливості, колегія вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення (додаткового рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року).

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції (додаткового рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року) є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та є ухваленими з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 по справі № 480/388/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 23.04.2021 року