Справа № 300/3397/20
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" квітня 2021 р. справа № 300/3397/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі також - відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі також - відповідач 2), відповідно до змісту якого просить: визнати протиправними дії Івано-Франківського обласного військового комісаріату про відмову у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області оновленої (нової) довідки про розмір його грошового забезпечення на час звернення до суду, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2018 основного розміру його пенсії; зобов`язати Івано-Франківський обласний військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновлену (нову) довідку про розмір грошового забезпечення в розмірах, які встановлені на час звернення до суду, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.01.2018 перерахунку основного розміру його пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно оновленої (нової) довідки Івано-Франківського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення в розмірах, які встановлені на час звернення до суду, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.01.2018 перерахунку основного розміру пенсії з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У зв`язку із проведенням з 01.01.2018 перерахунку пенсії без врахування до грошового забезпечення додаткових його видів, звернувся до відповідача 2 із заявою про надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із вимогами про здійснення такого перерахунку і виплати пенсії з 01.01.2018 із урахуванням таких додаткових видів грошового забезпечення. Однак відповідачі протиправно відмовили у задоволенні прохань позивача. Вважає, що має право на отримання з 01.01.2018 перерахованої пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в силу положень статей 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач зауважує, що у зв`язку із набранням чинності рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 з 05.03.2019 пункти 1, 2 Постанови №103 втратили чинність, тому з цього моменту відсутні підстави для обмеження виплати пенсії, що були передбачені цією нормою. Зазначає, що з 05 березня 2019 з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII та перерахованих у відповідності до пункту 1 Постанови №103, з урахуванням розміру окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати особи, що підпадали під дію пункту 1 Постанови №103 мають право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статтей 43 і 63 Закону №2262-XII та статті 9 Закону України №2011- XII. Просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
21.12.2020 на поштову адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшов відзив на позовну заяву від 14.12.2020 № 6/68. У відзиві зазначає, що є правонаступником Івано-Франківського обласного військового комісаріату, стосовно задоволення позову заперечує. Також зазначає, що прийнятою Кабінетом Міністрів України постановою від 21.02.2018 №103, на підставі якої проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018. встановлено вичерпний перелік складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, при цьому щомісячні додаткові види грошового забезпечення до таких не включено. Тому керуючись чинними на той час приписами Постанови №103 та Порядку №45 було складено та направлено до Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідну довідку для подальшого перерахунку пенсії позивачу.
Зауважує, що Постановою №103 на час складання довідки не передбачалось врахування додаткових видів грошового забезпечення, а тому вони правомірно не були включені до довідки позивача про розмір грошового забезпечення. Вважає, що визнання нечинними в подальшому пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не дає Івано-Франківському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки додаткових або нових підстав для складення нової довідки про розмір грошового забезпечення та направлення її до пенсійного органу. На думку відповідача, проведення наступного перерахунку пенсії буде наслідком прийняття Кабінетом Міністрів України нового рішення про перерахунок пенсії, так як визнання протиправним і нечинними змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не зумовлює відновлення дії попередньої редакції норм Порядку №45. За вказаних обставин стверджує, що за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України, отриманих від пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, в Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки немає підстав для видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . Просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с.58).
Правом подання відповіді на відзиви позивач не скористався.
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на наведені у відзиві на позов реквізити Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зміст листа за №6/2 від 23.11.2020 (а.с.75) керуючись статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України, судом допущено заміну відповідача 2 Івано-Франківського обласного військового комісаріату його правонаступником - Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності надані письмові докази, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугою років, на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі також Постанова №103), пунктом 1 якої постановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704.
Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом складено та направлено до відповідача 1 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, станом на 01.03.2018, яка передбачає такі види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник, процентна надбавка за вислугу років 50% (а.с.32, 35).
На підставі вказаної довідки, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії позивача, з урахуванням таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50 % (а.с.39).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в адміністративній справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Посилаючись на вказане рішення та рішення Великої палати Верховного суду від 24.06.2020 у зв`язку із набранням законної сили рішення Верховного суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, позивач 16.10.2020 звернувся до Івано-Франківського обласного військового комісаріату із заявою про виготовлення і надіслання до Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) (а.с. 24).

Листом від 19.10.2020 за №12/1486 відповідач 2 повідомив позивача, що на час видачі довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 не було жодних підстав включати в таку довідку інші види грошового забезпечення, крім посадового окладу, окладу за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Звернув увагу на постанову Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019 та лист Міноборони від 28.07.2020 за №220/4429. Зазначив, що після 01.03.2018 та 05.03.2019 рішення про збільшення розмірів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців урядом не приймалося, а тому підстави для проведення перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям відсутні (а.с.25).

Також, вказуючи на судове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у адміністративній справі №826/3858/18, позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (а.с.27).

За результатом розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом №3386-3378/Г-03/8-0900/20 від 27.10.2020 повідомило ОСОБА_1 , що після визнання протиправними та скасування пунктів 1,2 Постанови №103 інших рішень уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося, тому у відповідача 1 відсутні законні підстави та відповідні повноваження для проведення перерахунку пенсії позивачу (а.с.29).

Вважаючи наведені вище відмови відповідачів протиправними, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Враховуючи відповідність справи № 300/3397/20 ознакам типових справ, які визначені в ухвалі Верховного Суду від 18.11.2019, висновки, викладені у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020, що ухвалені в зразковій справі №160/8324/19, належить застосовувати судом під час розгляду цієї адміністративної справи.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (надалі також - Закон № 2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі також - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (частина 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ).

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку, а підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393 (надалі також - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45, в редакції постанови №103, передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Водночас, у Додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Як зазначалось судом вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Згідно із приписами частини 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі №1-7/99 зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки зміни, внесені Постановою №103, зокрема, до Додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема відповідачі, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і Додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Так, пункт 3 Порядку №45 передбачає, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно з абзацами другим та четвертим пункту 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 за №937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» (зі змінами) та Порядку № 45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2007 за №3-1 (надалі по тексту також - Порядок №3-1). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Отже, на обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (правонаступника обласного військового комісаріату) покладено функції зі складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно з додатком 1 до Порядку №45.

Водночас, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2007 №3-1 (надалі також - Порядок №3-1).

Згідно з пунктом 23 Порядку №3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Відповідно до пункту 24 Порядку №3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ, уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а, від 23.09.2020 у справі №400/1773/19 і від 19.11.2020 у справі №120/1759/19-а.

Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 прийнято постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, та пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надалі також Постанова №704).

Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, ухваленій в справі № 826/3858/18, вказав на відсутність у Кабінету Міністрів України повноважень на зміну структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Отже, враховуючи приписи частини 2 статті 265 КАС України, а також принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі, з 05.03.2019 - дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 і скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, встановлених Постановою №704.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ.

Згідно із частинами 2 і 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відтак, враховуючи висновок суду про виникнення в ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії з моменту набрання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва законної сили 05.03.2019, в силу приписів статті 51 Закону №2262-ХІІ, пенсія позивача підлягає перерахунку з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 1 квітня 2019 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відзиві на позовну заяву звертає увагу на приписи постанов Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (надалі також - Постанова № 804) та № 1088 від 24.12.2019 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (надалі також - Постанова № 1088), якими постановлено виплату пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснювати у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 та у 2020 році - в розмірі 100 відсотків суми такого підвищення.

Однак, як слідує із змісту положень Постанов №№ 804, 1088, ними, як і пунктом 1 Постанови №103 обмежено складові грошового забезпечення з яких обчислюється пенсія.

Суд вважає, що право позивача на перерахунок пенсії із врахуванням до складу грошового забезпечення щомісячних додаткових його видів, є "законними сподіваннями" на отримання пенсії в належно обчисленому розмірі, та підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18 суд касаційної інстанції відзначив, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії, який не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Визнаючи протиправними і нечинними пункти 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, Окружним адміністративним судом міста Києва у своєму рішенні від 12.12.2018 по вказаній справі №826/3858/18 зазначив, що вони не відповідають вимогам статей 11, 13, 43, 63 Закону №2262-ХІІ, оскільки змінюють умови і норми пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, що можливо виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 3 статті 7 КАС України передбачено, що в разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Також суд стверджує, що такі вимоги до застосування норм з дотриманням принципу верховенства права стосуються не лише суду, але й органів державної влади.

Суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини, гарантії цих прав і свобод. Але, визначаючи їх, законодавець може лише розширювати, а не звужувати, зміст конституційних прав і свобод та встановлювати механізми їх здійснення.

В пункті 4 рішення від 11.10.2005 № 8-рп/2005, Конституційний Суд України зазначив, що звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу права і свобод - це зменшення, зокрема, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Таким чином, на переконання суду, застосування до спірних правовідносин положень постанов Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 та №1088 від 24.12.2019, якими встановлено аналогічне з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 обмеження, правова оцінка яким вже надана при розгляді адміністративної справи №826/3858/18, буде несумісним з принципом верховенства права.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною 5 статті 19 Закону України від 23.02.2006 за №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення вперше було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в рішенні від 16.12.1974 у справі "Міллер проти Австрії" (заява № 5849/72), де Європейський суд з прав людини встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Така позиція Європейського суду з прав людини підтверджена й в рішенні "Гайгузус проти Австрії" (заява № 17371/90) від 16.09.1996, за змістом висновків якого, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Як свідчать правові висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 08.11.2005 по справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

У своєму рішенні "Великода проти України" (заява № 43331/12) від 03.06.2014 Європейський суд з прав людини відзначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Зважаючи на висновок суду про виникнення у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з моменту набрання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва законної сили - 05.03.2019, а також, беручи до уваги встановлену законодавцем можливість здійснення перерахунку пенсії не тільки на підставі прийнятого Кабінетом Міністрів України рішення, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган пенсійного фонду, а й на підставі заяви пенсіонера і поданих ним додаткових документів, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність законодавчих підстав для видачі нової довідки із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення та, відповідно проведення перерахунку пенсії.

Суд звертає увагу, що на час виготовлення довідки, згідно якої позивачу з 01.01.2018 органом пенсійного фонду і здійснено спірний перерахунок, положення Постанови № 103 та Порядку № 45 були чинні, у встановленому законом порядку не скасовувалися та протиправними не визнавалися. Таке правове регулювання свідчить про правомірність і обґрунтованість дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Івано-Франківського обласного військового комісаріату в період з 01.01.2018 по 05.03.2019.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на набуття ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії з моменту набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва по справі №826/3858/18, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача 2 у складенні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нової довідки про розмір його грошового забезпечення із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії. У зв`язку із наявністю підстав для врахування у грошовому забезпеченні позивача щомісячних додаткових його станом на 05.03.2019, слід зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 , відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри: посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених станом на 05.03.2019; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) в розмірах, установлених станом на 05.03.2019, інші щомісячні надбавки, доплати, підвищення та щомісячна премія у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, - березень 2019 року.

Такий висновок суду у повній мірі відповідає правовій позиції, висвітленій в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, яке набрало законної сили 24.06.2020.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, яка звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд звертає увагу на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом №3386-3378/Г-03/8-0900/20 від 27.10.2020 повідомило позивача про відмову в перерахунку пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення з підстав відсутності в пенсійного органу підстав та повноважень на перерахунок з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки, після втрати чинності пунктів 1-2 Постанови № 103, не прийнято нормативних актів про умови та порядок проведення перерахунку пенсій. Отже, пенсійний орган відмовив позивачу у перерахунку пенсії не з процедурних підстав, а з підстав відсутності у позивача права на перерахунок пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення. В цьому випадку між позивачем та відповідачем 1 виникли спірні правовідносини щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії з 01.04.2019 із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019. Тобто, з поданням відповідачем 2 на виконання рішення суду до відповідача 1 уточнюючої довідки про розмір грошового забезпечення з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, право позивача на перерахунок пенсії з 01.04.2019 не буде реалізовано, оскільки відповідач визначив чітку правову позицію щодо відсутності такого права у позивача.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» (заява №50389/99) Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні по справі «Салах Шейх проти Нідерландів» від 11.01.2007 (заява № 1948/04), ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Суд вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Верховний Суд в постанові від 23.04.2019 у справі №766/12481/16-а зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, та у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на наведені вище висновки Європейського Суду з прав людини, з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача на відповідне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до складеної Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки згідно статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, станом на 05.03.2019, із обов`язковим врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії, з урахуванням проведених платежів, однією сумою.

Водночас, виходячи із змісту спірних правовідносин, принципу верховенства права і наведених вище висновків Європейського Суду з прав людини у справах «Дорани проти Ірландії» (заява №50389/99) та «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008), суд не вважає передчасною вимогу позивача про зобов`язання орган пенсійного фонду на підставі виданої обласним військовим комісаріатом оновленої довідки здійснити з 01.04.2019 належне обчислення пенсії, а також задоволення такої вимоги не можна трактувати як втручання у виключні і дискреційні повноваження суб`єкта власних повноважень. Після виготовлення обласним територіальним центром оновленої довідки позивача, і скерування її в орган пенсійного фонду, останній виконує завершальний етап поновлення порушеного права, за захистом якого ОСОБА_1 і звернувся до суду. Почергове виконання рішення суду у даній справі будь-яким яким чином не ускладнить поетапне і своєчасне відновлення порушеного права позивача на належний розмір пенсійного забезпечення, гарантованого статтями 43 і 63 Закону №2262-ХІІ.

При цьому відповідач 1 не позбавлений права перевірки нової довідки в порядку пункту 9 Порядку №45 та вчинення за наслідками такої перевірки відповідних дій.

Відповідач 1 не заперечує у справі щодо вимоги про виплату недонарахованої і невиплаченої пенсії, як різниці розміру, між фактично виплаченою і пенсією, на яку позивач дійсно має право, - однією сумою.

Задоволення такої вимоги ОСОБА_1 , на переконання суду, в розумінні частини 2 статті 5, пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України, є належним способом відновлення порушеного права на гарантований законом розмір пенсійного забезпечення.

Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з приводу пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд зазначає наступне.

Заробітна плата та пенсія мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таке твердження випливає з норм законодавства. Зокрема, згідно статті 1 Закону України № 2235-III «Про громадянство України» заробітна плата і пенсія включені до переліку законних джерел існування.

В частині 2 статті 2 Закону України № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» заробітна плата і пенсія також включені до переліку доходів.

Згідно з частиною 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.04.2019 по справі № 809/248/18.

У даній справі не проведення перерахунку позивачу його пенсії з 01.04.2019 мало місце саме з вини двох відповідачів.

Підсумовуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, значення спору для сторони тощо.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога відповідачу у цій справі надавалася відповідно до договору про надання правової допомоги від 12.10.2020 (а.с. 42), укладеного між адвокатом Олейняшем Михайлом Івановичем та Грабанею Миколою Васильовичем, предметом якого є надання правової допомоги по захисту та представництву прав та охоронюваних законом інтересів у Івано-Франківському окружному суді. У пункті 3 вказаного договору визначено, що за надання правової допомоги «Клієнт» вносить «Адвокату» винагороду згідно акту прийняття робіт та розрахунку витратна правничу допомогу, який є невід`ємною частиною договору. Засади кінцевого обчислення гонорару ( фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справ, тощо) визначається за окремою домовленістю з «Адвокатом» виходячи із суттєвого зростання або зменшення обсягу допомоги, що має бути надана.

Також позивачем надано суду свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №21/385 видане на підставі рішення Закарпатської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 28.05.2004 за №42 (а.с.43), акт прийняття робіт та розрахунок витрат на правничу допомогу від 20.11.2020 (а.с. 44), а також квитанція №41 від 20.11.2020 на суму 3405,35 грн. (а.с. 45).

Так, згідно акту прийняття робіт та розрахунку витрат на правничу допомогу складеного між адвокатом Олейняшем Михайлом Івановичем та ОСОБА_1 визначено що розмір адвокатського гонорару за 1 годину роботи становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, зокрема на час укладення договору 20.11.2020 він становив 2197 грн.

Адвокатом Олейняшем М.І. надано правничу допомогу наступного характеру:

1) попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин вартість 219,70 грн.;

2) вивчення та правовий аналіз матеріалів та судової практики вартість 329,55 грн.;

3) складання заяви в Івано-Франківський ОВК вартість 329,55 грн.;

4) складання заяви в Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області вартість 329.55 грн.;

5) складання позовної заяви в Івано-Франківський ОАС вартість 2197,00 грн.

Відповідно до квитанції від 20.11.2020 №41 ОСОБА_1 сплатив адвокату Олейняшу М.І. кошти в розмірі 3405,35 грн. за адвокатські послуги згідно акту 20.11.2020.

Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки у відзиві на позов, зокрема зазначає, що надана представником позивача квитанція №41 від 20.11.2020 не містить будь яких реквізитів рахунку адвоката Олейняша М.І. та виписана адвокатом, а тому не є належним фінансовим документом, який підтверджує у цьому випадку факту понесення позивачем витрати на правову допомогу. Такий факт може бути доведено на підставі квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чека тощо.

Щодо доводів відповідача 2 суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 13 Закону №5076-VI адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою та може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до положень статті 14 Податкового кодексу України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон України від 6 липня 1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Положення затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 №13 "Про форму та зміст розрахункових документів" та постанова правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Отже, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

З огляду на наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19.

При розподілі судових витрат у цій справі суд враховує: зміст позовної заяви; час, який необхідно затратити кваліфікованому юристу на підготовку усіх матеріалів адміністративної справи; складність адміністративної справи; те, що справа розглядалася в спрощеному провадженні, без виклику сторін та інших учасників справи.

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зауважує, що вартість послуг щодо попередньої консультації щодо характеру спірних правовідносин, складання заяви в Івано-Франківський ОВК та Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області (вартість послуги 878,80 грн.) є необґрунтованою та завищеною.

Так, попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів та судової практики є ідентичними видами правової допомоги та повторюють одна одну.

Крім цього, щодо складання заяви в Івано-Франківський ОВК та Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, суд зауважує, що такі заяви є однаковими за змістом, та як вбачається із матеріалів справи, заява до Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надана у формі бланка, що свідчить про напрацювання адвоката у справах цієї категорії.

Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 3405,35 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Заявлений розмір витрат є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в період провадження в Івано-Франківському окружному суді, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт). Відтак, з огляду на нескладність справи, обсяг наданих послуг, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу повинен становити 2526,55 грн. (329,55 грн. - вивчення та правовий аналіз матеріалів справи; 2197,00 грн. - складання позовної заяви в Івано-Франківський ОАС), решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

Підсумовуючи зазначене вище, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення частково, суд дійшов до висновку, що понесені відповідачем витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в Івано-Франківському окружному адміністративному суді у сумі 1261,20 грн. (50% задоволених позовних вимог) підлягають розподілу шляхом пропорційного стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача.

Позивачем згідно квитанції від 20.11.2020 №63.19052.1/374357392 підтверджено сплату судового збору на загальну суму 1681,60 гривень (а.с.1), за подання цього адміністративного позову із двома вимогами немайнового характеру (по 840,80 гривень до кожного із відповідачів), суд робить висновок про відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань 420,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду з кожного з відповідачів, що становить 50% задоволених позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 122, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 5 березня 2019 року.

Зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри: посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, встановлених за відповідною посадою і військовим (спеціальним) званням станом на 05.03.2019; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) в розмірах, встановлених за відповідними посадами (категоріями) станом на 05.03.2019; інші щомісячні надбавки, доплати, підвищення, які враховуються при призначенні і перерахунку пенсії, та щомісячна премія у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, - березень 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до складеної Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки згідно статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, із обов`язковим врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії, з урахуванням проведених платежів, однією сумою.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 630,60 (шістсот тридцять гривень) 60 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 630,60 (шістсот тридцять гривень) 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ),
відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018),
відповідач 2 - Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, вул.Довженка, 21, м.Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76026).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.