Справа № 420/11669/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 квітня 2021 р. Справа № 420/11669/20

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Семенюк Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Федусика А.Г. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Командувача Військово-Морських сил Збройних сил України, командування Військово-морськими Силами Збройних Сил України, Міністерства оборони України, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

В провадженні судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Федусика А.Г. перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Командувача Військово-Морських сил Збройних сил України, командування Військово-морськими Силами Збройних Сил України, Міністерства оборони України, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Федусика А.Г., в обґрунтування якої було зазначено, що суддя Федусик А.Г. не може брати участь в складі колегії при розгляді його апеляційної скарги, оскільки є обставини, які викликають у позивача сумніви в об`єктивності і неупередженості судді-доповідача Федусика А.Г.. Заявник зазначив, що він на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір звільняється від сплати судового збору під час розгляду даної справи у всіх судових інстанціях, включаючи суд апеляційної інстанції, водночас, за посиланнями апелянта, суддя Федусик А.Г. безпідставно і неправомірно виклав в ухвалі від 22 лютого 2021 року вимогу про сплату судового збору в розмірі 7500,00 грн. за подачу апеляційної скарги, тим самим вже на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження порушив його права.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року визнано заявлений ОСОБА_1 відвід судді Федусику А.Г. необґрунтованим. Передано справу для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями від 22 квітня 2021 року, головуючим суддею для вирішення питання про відвід визначено суддю Семенюк Г.В.

Згідно із ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 ст. 40 КАС України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Федусика А.Г., суд зазначає наступне.

Право на подання заяви про відвід складу суду є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.2 та п.4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч.3 ст.39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід повинен бути вмотивованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Як убачається зі змісту заяви про відвід ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір звільняється від сплати судового збору під час розгляду даної справи у всіх судових інстанціях, включаючи суд апеляційної інстанції, водночас, за посиланнями апелянта, суддя Федусик А.Г. безпідставно і неправомірно виклав в ухвалі від 22 лютого 2021 року вимогу про сплату судового збору в розмірі 7500,00 грн. за подачу апеляційної скарги, тим самим вже на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження порушив його права.

Крім того, заявником було зазначено, що суддя Федусик А.Г. в складі колегії суддів Одеського окружного адміністративного суду в період з 2009 по 2012 роки розглядав справу №6803/09/1570, яка є аналогічною даній справі №420/11669/20. Так, за результатом розгляду вказаної справи 18 жовтня 2012 року суддя Федусик А.Г. виніс постанову, якою повністю відмовив в задоволенні адміністративного позову. Заявник наголосив про оскарження вказаної постанови до Одеського апеляційного адміністративного суду, який 25 липня 2014 року виніс постанову про скасування постанови суду першої інстанції та відновлення всіх порушених прав позивача.

Відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідна позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 №46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

При цьому, слід звернути увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Проте, у заяві ОСОБА_1 не наведено обставин, які б вказували на безсторонність судді Федусика А.Г. або в чому полягає його неупередженість чи необ`єктивність при здійсненні правосуддя у даній справі. Під час розгляду заяви про відвід суддів таких обставин не встановлено.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (див. Рішення ЄСПЛ у справі «Wettstein v. Switzerland § 43; та у справі «Micallef v. Malta], § 93).

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Враховуючи викладене, перевіривши обґрунтування заяви, оцінивши доводи, що мають значення для вирішення заяви, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Федусика А.Г.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Федусика А.Г. у справі № 420/11669/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Семенюк Г.В.