Справа № 280/1804/21
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
20 квітня 2021 року Справа № 280/1804/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Артоуз О.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Шевченківського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова,5) про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі позивач) до Шевченківського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), в якому позивач просить: скасувати постанову відповідача у виконавчому провадженні ВП№63562130 від 11.11.2020 та постанову у виконавчому провадженні ВП№64336628 від 02.02.2021 в частині визначення розміру виконавчого збору, який підлягає стягненню, а саме 4 мінімальних розмірів заробітної плати; застосувати для визначення розміру виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП№63562130 та ВП№64336628 частини 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою судді від 22.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 30.03.2021 з викликом сторін.

Ухвалою суду від 30.03.2021 провадження у справі зупинено для надання сторонам часу для примирення до 20.04.2021.

Ухвалою суду від 20.04.2021 поновлено провадження у справі, провадження у справі продовжено зі стадії, на якій воно було зупинено, справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

11.11.2020 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хупавченко Н.Ю. розглянувши заяву про примусове виконання винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63562130 з примусового виконання виконавчого листа №280/3359/20, виданого 28.09.2020 Запорізьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2016 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 07 квітня 2016 року.

Також, 11.11.2020 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хупавченко Н.Ю., керуючись статтям 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №63562130, відповідно до якої постановлено стягнути з боржника Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України виконавчий збір у розмірі 20000 грн. Вказана постанова мотивована наступним: за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується у розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника фізичної особи і у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

01.02.2021 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хупавченко Н.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - боржником сплачено борг у повному обсязі на прямі реквізити стягувача, згідно платіжного доручення №2796 від 26.11.2020.

02.02.2021 постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Запоріжжі у виконавчому провадженні ВП № 64336628 від 02.02.2021 року, відкрито виконавче провадження про стягнення виконавчого збору у розмірі 20000,00 грн.., на підставі постанови № 63562130 від 11.11.2020.

Не погоджуючись з рішенням щодо стягнення виконавчого збору позивач звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішення суду від 13.07.2020 по справі надійшло на адресу військової частини 20.07.2020, що підтверджується відміткою реєстрації у нетаємному діловодстві військової частини. Отримавши рішення суду по справі № 280/3359/20, було встановлено, що в постанові суду та в матеріалах позовної заяви, відсутні реквізити рахунку для нарахування зазначеної компенсації. На адресу позивача, яка була зазначена у судовому рішенні, 27.07.2020 за вих. № 3/29/32/2-2230 був направлений лист з проханням надати реквізити рахунку для нарахування компенсації. Лист було надіслано в межах строку апеляційного оскарження рішення суду, що свідчить про наміри військової частини НОМЕР_1 НГУ виконати рішення в добровільному порядку. 25.09.2020 даний лист був повернутий у зв`язку із тим, що за даною адресою ОСОБА_1 не проживає. Засобами мобільного зв`язку була уточнена адреса проживання ОСОБА_1 та 05.10.2020 за вих. № 3/29/32/2-2835 було повторно направлено лист з проханням надати реквізити для здійснення виплати. 16.10.2020 від ОСОБА_1 на адресу частини надійшли реквізити особистого рахунку. ОСОБА_1 проходив службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 у 2016 році. Грошове забезпечення отримував на картковий рахунок у рамках зарплатного проекту військової частини. Згідно умов договору між військовою частиною та ПАТ КБ «ПриватБанк», у разі не зарахування коштів протягом 3-х місяців на картковий рахунок, клієнт відключається від зарплатного проекту. Нарахування та виплата грошової компенсації невикористаних календарних днів додаткової відпустки були здійснені ОСОБА_1 27.11.2020 у зв`язку із тим, що нарахування грошового забезпечення здійснюється у військовій частині до 15 числа поточного місяця. Відповідно до відомості № 280 від 24.11.2020 ОСОБА_1 було нараховано 6828,27 грн. в якості грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2016 роки. Дані кошти були перераховані на рахунок ОСОБА_1 згідно платіжного доручення № 2796 від 26.11.2020. 25.11.2020 року ОСОБА_1 було подано заяву до Шевченківського ВДВС про повернення виконавчого листа без виконання. Таким чином вважає, що відповідачем безпідставно нараховано виконавчий збір у розмірі 4 мінімальних розмірів заробітної плати.

Вирішуючи зазначений спір, суд враховує таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частин 5, 6 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частиною 4 статті 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Таким чином, приймаючи одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору, державний виконавець діяв правомірно відповідно до норм чинного законодавства.

Разом з тим, обов`язок щодо стягнення виконавчого збору виникає у разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

У відповідності до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, за змістом частини 9 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, Законом №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі добровільного виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження починається примусове виконання рішення суду, за яке передбачено стягнення виконавчого збору у визначеному законом розмірі.

Положеннями частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.

За визначенням частини 1 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Обов`язковою передумовою стягнення виконавчого збору є вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Аналіз наведених вище положень Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, а тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Суд встановив, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим листом №280/3359/20 виданим Запорізьким окружним адміністративним судом 28.09.2020.

Винесення державним виконавцем постанови ВП 63562130 про стягнення виконавчого збору від 11.11.2020 є його прямим обов`язком, який виник одночасно із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Посилання позивача, що рішення виконано добровільно 26.11.2020 суд не приймає, оскільки положеннями статті 27 Закону №1404-VIII прямо передбачений обов`язок державного виконавця одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винести постанову про стягнення виконавчого збору.

Щодо посилання позивача про безпідставність застосування при розрахунку частини четвертої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» суд зазначає, що вказане рішення належить до рішення немайнового характеру, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, тому не є тією категорією рішень по яким виконавчий збір стягується у відсотковому розмірі від суми стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В процесі судового розгляду позивач не обґрунтував протиправність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови, натомість матеріали справи підтверджують, що постанови від 11.11.2020 та від 02.02.2021 у ВП №63562130 про стягнення виконавчого збору, прийнята ним на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачений законом України "Про виконавче провадження".

Тому у задоволені позову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України слід відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Шевченківського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова,5) про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 20.04.2021.

Суддя О.О. Артоуз