Справа № 210/5129/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 квітня 2021 року

м. Київ

справа №210/5129/17

адміністративне провадження №К/9901/4102/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року

у справі № 210/5129/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДВЕСТ"

до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради

про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу, припису та протоколу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДВЕСТ" (далі також - позивач, ТОВ «БУДВЕСТ») звернулось в суд з адміністративним позовом до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради (далі також - скаржник, відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування № 18-ЮР від 25 травня 2017 року, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №22 від 10 травня 2017 року, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10 травня 2017 року, винесені Відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «БУДВЕСТ» задоволено частково: рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задовольнити частково, а саме, визнано протиправними та скасовано постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування № 18-ЮР від 25 травня 2017 року, припис усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №22 від 10 травня 2017 року, винесені Відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

5 лютого 2021 року Відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради, не погодившись із постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 1 березня 2021 року касаційну скаргу Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради залишено без руху з підстав невідповідності вимогам частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду документу про сплату судового збору у розмірі 9600 грн.

15 березня 2021 року на виконання ухвали Верховного Суду від 1 березня 2021 року скаржником направлено платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі 9600 грн. Таким чином, Відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради виконано вимоги ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху.

З касаційною скарго скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що оскаржувану постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року було отримано ним 15 січня 2021 року, на підтвердження чого надано поштовий конверт, яким надіслано оскаржувану постанову апеляційною інстанцією, трек-номер 250.

Відповідно до частини другої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, зважаючи на те, що оскаржуване судове рішення було отримано ним 15 січня 2021 року (що підтверджується наданими конверту зі штрих-кодовим ідентифікатором 250), колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Як вбачається з рішень судів попередніх інстанцій та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у цій справі є визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування № 18-ЮР від 25 травня 2017 року, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №22 від 10 травня 2017 року та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10 травня 2017 року, винесених Відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради.

8 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.

У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку та якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів, у касаційній скарзі відповідач вказує на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення пункту 16 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року №244 (далі - Порядок №244), який передбачає, що справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Також скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції безпідставно не застосовано до спірних правовідносин норми пунктів 3, 17 Порядку №244, якими передбачено, що належним підтвердженням факту надіслання документів рекомендованим листом з повідомленням є розрахунковий документ відділення поштового зв`язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції. Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб`єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб`єктом містобудування. Неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Водночас, у порушення вказаних приписів, суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позову, виходив з того, що відповідачем неналежним чином повідомлено позивача про розгляд справи, оскільки відповідачем не надано доказів отримання позивачем акта, протоколу та припису, надісланого йому рекомендованим листом.

Крім того, скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції не враховано під час розгляду справи висновків Верховного Суду щодо застосування пунктів 3, 16, 17 Порядку №244 у подібних правовідносинах за подібних обставин, викладеного у постановах від 3 жовтня 2018 року у справі №210/954/17(2-а/210/64/17) та від 15 січня 2020 року у справі №818/1617/16. Так, у означених постановах суд касаційної інстанції вказав, що відповідачем виконано свій обов`язок щодо повідомлення позивача про час і місце розгляду справи шляхом направлення на адресу останнього акта перевірки, протоколу та припису, а також те, що зазначене поштове відправлення не вручено адресату з незалежних від відповідача причин, тому відповідачем дотримано процедури накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року, з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції пунктів 3, 16, 17 Порядку №244 та необхідності застосування у спірних правовідносинах висновків Верховного Суду, викладеного у постановах від 3 жовтня 2018 року у справі №210/954/17(2-а/210/64/17), від 15 січня 2020 року у справі №818/1617/16.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 121, 248, 328, 329, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради та поновити строк на касаційне оскарження у справі № 210/5129/17.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року у справі № 210/5129/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДВЕСТ" до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу, припису та протоколу.

3. Витребувати з Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу справу № 210/5129/17.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

5. Установити для учасників справи п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права) та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач Я.О. Берназюк

Судді: І.В. Желєзний

Н.В. Коваленко