Справа № 457/242/21
Суддя: Грицьків В. Т.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/242/21
провадження №2-а/457/5/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Грицьківа В.Т.,

з участю секретаря Кушнір М.М.,

розглянувши у вікритому судовому засiданнi в м. Трускавцi в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора відділу БДР УПП у Львівській області, лейтенанта поліції Григораша Дмитра Вадимовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Управління патрульної поліції уЛьвівській області, інспектора відділу БДР УПП у Львівській області, лейтенанта поліції Григораша Дмитра Вадимовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги мотивує тим, що на АЗС № 11-19 «Рясне-Руська» за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н, с/р Рясне- Руська, дорога Львів-Яворів, 9 км+100 м здійснює господарську діяльність ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ». На вказаній АЗС з 01.01.2021 р. він працює на посаді менеджера АЗК згідно з наказом №16694-К від 31.12.2020 р.

16.02.2021 р. на АЗС № 11-19 прибув інспектор відділу БДР УПП у Львівській області лейтенант поліції Григораш Дмитро Вадимович, який прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 586046, якою визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Цією постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн. Він вважає, постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 586046 від 16.02.2021 р. неправомірною, винесену з порушенням норм законодавства та такою, що підлягає скасуванню, оскільки як вбачається з оскаржуваної постанови від 16.02.2021 р. єдиною підставою для її прийняття є акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14.02.2021 р., який на його думку не відповідає вимогам Інструкції № 1395. В акті від 14.02.2021 р. не зазначено відомості про розмір забруднень (снігового накату), про останні заходи щодо прибирання - чи застосовувалися протиковзні матеріали, їх назва, спеціальна техніка, тощо. Відомості, які є обов`язковими згідно затвердженої форми акта - додаток 2 до Інструкції № 1395 відповідачем взагалі не встановлювалися, що він вважає грубим порушенням Інструкції № 1395. Також згідно акту від 14.02.2021 р., обстеження проводилося у присутності лише старшого інспектора відділу БДР УПП у Львівській області, який цей акт склав. Нікого із працівників АЗС, у тому числі і його, до огляду території та складання акту від 14.02.2021 р. не залучалося, про його складання не повідомляли. При зазначені в акті від 14.02.2021 р., що АЗС WOG є особою на яку покладено забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги, останній було складено за відсутності представника, що він вважає грубим порушенням Інструкції № 1395. Акт від 14.02.2021 р. складено на «територія заправки «WOG» виїзд на а/д М-10 Львів-Краківець/ транспортна розв`язка км 10». Однак, на зазначеній автодорозі М 10 міститься 4 заправки «WOG», при цьому, АЗС, на якій він працює менеджером, знаходиться за адресою Львівська обл., Яворівський р-н, с/р Рясне-Руська, дорога Львів-Яворів, 9 км+100 м., тому відповідно ідентифікувати на якій саме АЗС WOG складався акт від 14.02.2021 р. неможливо. Отже, обставини, які згідно інструкції № 1395 слід було встановити, і які могли бути підтвердженими актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, відповідачем не було встановлено.

Ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 6 ст. 162, ч. 5 ст. 262, КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не надано відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. У відзиві на позовну заяву представник відповідача УПП в Львівській області Департаменту ПП, інспектора ВБДР УПП в Львівській області Департаменту ПП просила в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 586046 від 16 .02.2021 року прийнятої інспектором ВБДР УПП у Львівській області Департаменту ПП Григорашем Д.В., ОСОБА_1 14.02.2021 р. 15 год 55 хв на а/д М10 Львів-Краківець, 10 км, заправка «WOG», будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасно заходи по обробці протиожеледними матеріалами (очищенню) проїзної частини, на якій мається ожеледиця та сніговий накат, чим порушив правила, норми та стандрати утримання доріг ДСТУ 3587-97, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Частиною 3 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Також, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Тобто, за даною статтею КУпАП може бути притягнута до відповідальності лише службова або посадова особа, до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг та вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Так, досліджуючи обґрунтованість відзиву, судом вбачається, що відповідач виклав лише фактичні обставини події, а мотивування його є простою констатацією нормативних актів. Також, відповідачем не спростовані твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Відзив не містить належних та допустимих доказів (зокрема, фото- відеофіксація), які б свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпА, представником відповідача у відзиві зазначено, що відеозапис не є збереженим і Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри позивача скасовувати постанову, та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня.

Крім цього, під час винесення постанови від 16.02.2021 р. відповідачем зазначено, що позивач працює на посаді менеджера АЗС, але чи входить в його функціональні обов`язки обробка протиожеледними матеріалами, очищення проїзної частини АЗС, або ж укладення договорів з таким предметом, відповідачем зі змісту постанови не встановлено, тобто доказів, які б підтвердили, що позивач є належним суб`єктом, який може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що постанова серії БАА № 586046 від 16.02.2021 року про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Проте прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься відповідно до вимог ч. 2 ст. 222, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП до компетенції органів, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, а не до компетенції суду при розгляді відповідно до вимог ст. 286 КАС України, позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності. Оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому, то зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, до повноважень адміністративного суду не належить закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому вимога позивача щодо закриття провадження в адміністративній справі не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, інспектор, який склав постанову, є посадовою особою Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, тому судовий збір належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-74, 77, 90, 122, 139, 242-245, 250, 262, 286 КАС України, ст.ст. 140, 245, 251, 268, 283 КпАП України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора відділу БДР УПП у Львівській області, лейтенанта поліції Григораша Дмитра Вадимовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 586046 від 16.02.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП - скасувати.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім ).

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано..

Суддя: В. Т. Грицьків