Справа № 640/25821/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Київ № 640/25821/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., суддів Васильченко І.П., Мазур А.С., при секретарі судового засідання Васильєвої Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національного банку України

треті особи Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Педерсен енд партнерс"

(Pedersen&Partners)

Наумов Сергій Володимирович

про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,-

за участю представників сторін:

від позивача - Бебель Олексія Олександровича

від відповідача - Гончара Віталія Михайловича

від третьої особи (Ощадний банк) - Кокольський Сергій Іванович,

ОСОБА_2

від третьої особи (ТОВ «Педерсен енд партнерс») - Віданова Олена Василівна

від третьої особи ( ОСОБА_3 ) - ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з позовом до Національного банку України (місцезнаходження: вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601 код за ), треті особи: Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (місцезнаходження: вул. Госпітальна, 12Г, м. Київ, 01001, код за ), Товариство з обмеженою відповідальністю "Педерсен енд партнерс" (Pedersen&Partners) (місцезнаходження: бульвар Тараса Шевченка, 33-Б, м. Київ, 01032, код за ), ОСОБА_3 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національного банку України при вивченні документів на погодження кандидатури ОСОБА_3 на посаду голови правління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України";

- визнати протиправною дію Національного банку України про погодження кандидатури ОСОБА_3 на посаду голови правління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із результатами конкурсного відбору на посаду голови правління АТ «Ощадбанк», що оголошений 08.05.2020 та погодженням Національним банком України кандидатури переможця вказаного конкурсного відбору, в зв`язку із порушенням об`єктивності та прозорості процедури конкурсного відбору та недопуску позивача до другого етапу конкурс.

Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року роз`єднано в окремі провадження позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідач, не погоджуючись із доводами адміністративного позову, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що погодження кандидатури ОСОБА_3 на посаду голови правління АТ «Ощадбанк» відбулось на підставі поданого банком пакету документів, за результатами проведеної співбесіди із переможцем конкурсу, в рамках визначеної Положенням про ліцензування процедури.

Третя особа - Ощадний банк України надала свої письмові пояснення відносно предмету спору, з яких вбачається, що позивач не брав участь у конкурсному відборі на посаду голови правління АТ «Ощадбанк», оголошений 08.05.2020, в зв`язку із чим будь-які дії Національного банку України щодо вивчення документів на погодження кандидатури ОСОБА_3 на посаду голови правління банку, а також погодження Національним банком України цієї кандидатури на посаду голови правління банку, не можуть зачіпати чи порушувати права та інтереси позивача.

Відповідно до письмових пояснень, наданих третьою особою - ТОВ «Педересен енд партнерс», товариство було залучено рішенням Наглядової ради АТ «Ощадбанк», як компанія з відбору персоналу для проведення конкурсу, про що було підписано відповідний договір. Однак, надавало кандидатам відповіді щодо результатів розгляду документів лише в межах, в яких замовник уповноважив товариство. Крім того, ані членом комітету наглядової ради з питань призначень і винагород, ані членом конкурсної комісії АТ «Ощадбанк» ТОВ «Педерсен енд партнерс» не було, рішення за результатами конкурсу не приймало.

В судовому засіданні 31.03.2021 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

10.03.2020 року позивачем було подано пакет документів для участі у конкурсі на посаду голови правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

03.04.2020 року на електронну адресу позивача від компанії з добору персоналу ТОВ «Педерсен енд партнерс» надійшло повідомлення про відмову у відборі та допуску його кандидатури до другого етапу конкурсу на заміщення вакантної посади голови правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Незгода позивача із погодженням переможця конкурсного відбору ОСОБА_3 на посаду голови правління АТ «Ощадбанк», а також принципів проведення конкурсу на зайняття посади голови правління банку, зумовили його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 3 Статуту AT «Ощадбанк», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 №261 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №568) Банк у своїй діяльності керується Конституцією і Законами України "Про банки і банківську діяльність", "Про Національний банк України", "Про господарські товариства", іншими законами України, нормативно-правовими актами Національного банку України та цим Статутом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про банки і банківську діяльність» виконавчим органом державного банку, що здійснює поточне управління діяльністю державного банку, є правління державного банку. Голова та члени правління державного банку призначаються та звільняються з посади наглядовою радою державного банку за пропозицією комітету наглядової ради державного банку з питань призначень та винагород посадовим особам. Кандидати на посади голови та членів правління державного банку визначаються на умовах конкурсного відбору у порядку, встановленому наглядовою радою державного банку.

Відповідно до ст. ст. 7, 39 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п. 9 Положення про наглядову раду акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2019 №643 до виключної компетенції наглядової ради належить прийняття рішень щодо призначення і звільнення, підтвердження повноважень голови правління та встановлення порядку конкурсного відбору кандидатів на посади голови правління. Члени наглядової ради державного банку самостійно і на власний розсуд приймають рішення щодо голосування з усіх питань порядку денного засідання наглядової ради державного банку.

Суд наголошує, що відповідно до п. 119 Статуту AT «Ощадбанк» до виключної компетенції наглядової ради належить прийняття рішень щодо встановлення порядку конкурсного відбору кандидатів на посади голови правління та інших членів правління.

Як свідчать матеріали справи, на підставі відповідного рішення наглядової ради AT «Ощадбанк» 08.05.2020 було оголошено конкурсний відбір на посаду голови правління AT «Ощадбанк», переможцем якого було визначено ОСОБА_3 (рішення наглядової ради AT «Ощадбанк» від 17.06.2020 протокол №13).

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п.п. 39, 320, 328, 33 7, 33 9, 346 Положення про ліцензування банків, затверджене постановою Правління Національного банку України від 22.12.2018 №149, голова правління банку вступає на посаду після його погодження Національним банком України. Національний банк приймає рішення про погодження або відмову в погодженні на посаду керівника банку протягом 45 днів із дня подання для його погодження повного пакета документів.

Банк подає Національному банку документи для погодження на посаду голови правління банку після прийняття уповноваженим органом банку рішення про обрання на посаду протягом одного місяця з дати обрання/призначення.

Особа, обрана на посаду голови правління вступає на цю посаду після її погодження Національним банком.

Відповідно до статті 42 Закону про банки Національний банк у встановленому ним порядку погоджує на посади керівників банку (кандидатів на посади керівників банку).

Керівники банку повинні відповідати кваліфікаційним вимогам щодо ділової репутації та професійної придатності.

Голова правління банку, головний бухгалтер банку, голова та члени ради банку вступають на посаду після їх погодження Національним банком.

Порядок погодження Національним банком на посади керівників банку (кандидатів на посади керівників банку) визначається Положенням про ліцензування банків.

Так, відповідно до пункту 326 глави 39 розділу VI Положення про ліцензування банк має право звернутися до Національного банку з клопотанням про погодження кандидата на посаду керівника банку або керівника підрозділу внутрішнього аудиту банку до обрання/призначення особи на посаду.

Відповідно до пункту 331 глави 40 розділу VI Положення про ліцензування Банк для погодження на посаду керівника банку, керівника підрозділу внутрішнього аудиту банку подає до Національного банку пакет документів, зокрема, рішення, його засвідчену копію або витяг із рішення уповноваженого органу банку про обрання/призначення особи на посаду - у разі погодження особи на посаду або клопотання банку про погодження кандидата на посаду та рішення, його засвідчену копію або витяг із рішення уповноваженого органу банку про намір обрати/призначити особу на посаду (за наявності на момент подання пакета документів до Національного банку) - у разі погодження кандидата на посаду.

Національний банк здійснює попереднє погодження кандидата на посаду голови правління банку після подання банком повного пакету документів визначеного пунктом 331 глави 40 розділу VI Положення про ліцензування та у рамках визначеної Положенням про ліцензування процедури.

Відповідно до пункту 341 та підпункту 1 пункту 347 глави 41 розділу VI Положення про ліцензування Національний банк проводить співбесіду з кандидатом на посаду голови правління банку та приймає відповідне рішення щодо його кандидатури.

Судом встановлено, що третя особа - AT «Ощадбанк» подав до Національного банку клопотання та пакет документів для погодження ОСОБА_3 як кандидата на посаду Голови Правління AT «Ощадбанк».

За результатами розгляду поданого пакету документів, інформації, наданої структурними підрозділами Національного банку України, відповідачем не було встановлено фактів, які могли б свідчити про невідповідність ОСОБА_5 кваліфікаційним вимогам щодо професійної придатності, встановленим законодавством України та/або наявність у нього ознак небездоганної ділової репутації.

За результатами розгляду пакета документів, а також співбесіди, проведеної з ОСОБА_3 , Правління Національного банку України 22.09.2020 прийняло рішення погодити ОСОБА_3 , як кандидата на посаду голови Правління Банку.

Після отримання повідомлення Національного банку про погодження кандидатури ОСОБА_3 на посаду Голови Правління AT «Ощадбанк» , банк повідомив відповідача про припинення повноважень діючого Голови Правління Банку Андрія Пишного з 02.11.2020 та призначення ОСОБА_5 на посаду Голови Правління Банку з 03.11.2020.

Таким чином, в процесі розгляду клопотання та пакету документів, поданого банком для погодження ОСОБА_3 , як кандидата на посаду Голови Правління АТ «Ощадбанк», Національний банк України діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Крім того, колегія суддів вважає за потрібне наголосити на відсутність порушеного права позивача, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, виходячи із наступного.

Згідно з ч.ч.2,6 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Враховуючи рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення .

Відповідно до ст. 2, 5 КАС України адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем в момент здійснення ним оскаржуваних дій чи рішень.

Звертаючись із даним позовом до Національного банку України позивачем зазначено, що 05.03.2020 на офіційному веб-порталі AT «Ощадбанк» було розміщено оголошення про проведення конкурсу на посаду голови правління AT «Ощадбанк».

Згідно визначеного в даному оголошенні переліку документів, ОСОБА_6 10.03.2020 було подано пакет документів для участі у вказаному конкурсному відборі. 03.04.2020 на його електронну адресу від компанії ТОВ «Педерсен енд партнере» надійшло повідомлення про завершення добору кандидатів на другий етап конкурсного відбору, а також про те, що кандидатура позивача не була включена до переліку кандидатів, допущених до другого етапу конкурсу на посаду голови правління AT «Ощадбанк».

При цьому, суд наголошує, що ОСОБА_3 на конкурс-1 (05.03.2020) документи, визначені оголошенням про проведення конкурсу не подавав.

Як свідчать досліджені матеріали справи, конкурс-1 фактично було скасовано, в зв`язку із зовнішніми непередбачуваними обставинами, а на початку травня 2020 року було оголошено про новий конкурсний відбір кандидатів на посаду голови правління AT «Ощадбанк».

Як встановлено судом, позивач документи для участі в конкурсі-2 не подавав, на відміну від ОСОБА_3 , який приймав участь у конкурсі вперше. Саме за результатами конкурсу-2 переможцем став ОСОБА_3 .

Рішенням Наглядової ради AT «Ощадбанк» від 17.06.2020 року ОСОБА_3 було визнано переможцем конкурсу на посаду Голови Правління AT «Ощадбанк».

AT «Ощадбанк» надав клопотання та пакет документів для погодження Національним Банком України, як кандидата на посаду Голови правління Банку, а Національний Банк України, в свою чергу, 22.09.2020 року прийняв рішення погодити ОСОБА_3 як кандидата на посаду Голови Правління Банку.

Отже, позивач не був учасником конкурсу-2, за результатами якого було визнано переможцем ОСОБА_3 , відтак результати конкурсу-2 не створюють для позивача в цій справі жодних юридичних наслідків.

У зв`язку з цим, суд вважає, що будь-які дії Національного банку України щодо вивчення документів на погодження кандидатури ОСОБА_3 на посаду голови правління AT «Ощадбанк», а також погодження Національним банком України кандидатури ОСОБА_3 на посаду голови правління AT «Ощадбанк» як переможця конкурсного відбору, що оголошений 08.05.2020, не можуть зачіпати чи порушувати прав та інтересів ОСОБА_7 .

Твердження позивача., що конкурсний відбір на посаду голови правління AT «Ощадбанк», який оголошений 08.05.2020, є продовженням конкурсного відбору на посаду голови правління AT «Ощадбанк», що був оголошений 05.03.2020, в якому він приймав участь, є необґрунтованим, оскільки зі змісту оголошення на веб-порталі AT «Ощадбанк» від 08.05.2020 слідує, що зазначений в ньому конкурс на посаду голови правління AT «Ощадбанк» є новим конкурсним відбором. При цьому в оголошенні від 08.05.2020 визначено строк подання документів кандидатами для участі у новому конкурсному відборі - до 18:00 22.05.2020.

Позивач не приймав участь у новому конкурсному відборі, жодних документів для участі в даному конкурсному відборі не подавав.

Таким чином, вказане свідчить про відсутність порушеного права чи інтересу позивача., що підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позовних вимог до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності Національного банку України при вивченні документів на погодження кандидатури ОСОБА_3 на посаду голови правління AT «Ощадбанк», визнання протиправними дій Національного банку України про погодження кандидатури ОСОБА_3 на посаду голови правління AT «Ощадбанк».

Колегія суддів наголошує, що по суті заявлених позовних вимог, адміністративний позов ОСОБА_1 зводиться до його незгоди із результатами конкурсного відбору на посаду голови правління АТ «Ощадбанк», що оголошений 08.05.2020, незгоди з погодженням Національним банком України кандидатури переможця вказаного конкурсного відбору, однак, враховуючи, що позивач взагалі не приймав участь у даному конкурсі, його права та інтересі в результаті проведення такого конкурсу, не можуть бути порушені.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, наявні в матеріалах справи докази та аналіз норм чинного законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні адміністративного позову, підстави для присудження на користь позивача понесених ним судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254,371 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено і підписано 19 квітня 2021 року

Головуючий суддя Н.Г. Вєкуа

Судді І.П. Васильченко

А.С. Мазур