Справа № 380/11333/20
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/11333/20 пров. № А/857/5261/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Омеляновській Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №380/11333/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області третя особа Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області про зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції Сасевич О.М., розглянута в порядку письмового провадження, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 04.02.2021р.),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області третя особа Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року позов задоволено повністю Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області сформувати до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 6811 (шість тисяч вісімсот одинадцять) грн. 00 коп., сплаченого згідно квитанції №ПН10145 від 23.08.2018 року. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 (одну тисячу) грн.

22.01.2021 року представник позивача додав до суду заяву відшкодування витрат на професійну допомогу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року відмовлено в ухваленні додаткового судового рішення про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що така постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянта вказує на те, що витрати на підготовку заяв по суті справи (позовних заяв, відзивів, відповідей на відзиви, заперечень, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву) підлягають відшкодуванню, оскільки вони відповідають критерію необхідності (їх надання передбачається згідно з процесуальним законом).

Також вважає невірними твердження суду про дублювання змісту позовних вимог, оскільки відповідь на відзив фактично складається з трьох частин.

Щодо посилань суду про нескладність процесуального змісту заяви про усунення недоліків позовної заяви та заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду, то зазначає, що заява (клопотання) про усунення недоліків подавалась до суду на виконання ухвали суду від 03.12.2020 року, якою було залишено позовну заяву без руху у зв`язку із тим що, на підтвердження повноважень представника не було подано разом із позовною заявою Договору про надання правової допомоги, а також не наведено мотивів залучення третьої особи. Однак, до позовної заяви було долучено ордер адвоката, що є належним підтвердженням повноважень адвоката відповідно до ч.4. ст. 59 КАС України. Також у заяві було наведено підстави для залучення до справи третьої особи, незважаючи, що такі підстави були наведені і в самій позовній заяві. Відтак, позивач змушений був додатково отримати правову допомогу.

Заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду було подано з метою надати свої доводи стосовно такого клопотання, що є правом сторони відповідно до ч. 1 ст. 166 КАС України.

Крім того, твердження суду про нескладність процесуального змісту заяв не ґрунтується на жодних положеннях закону, не означає відсутності необхідності та фактичності їх виконання, та не свідчить про непроведену адвокатом роботу.

З урахуванням наведеного вище та посилання на практику Верховного Суду просить скасувати ухвалу повністю і ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із наданою правничою допомогою, пов`язаною із складанням адвокатом заяви (клопотання) про усунення недоліків, відповіді на відзив, заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що ухвала суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та доведеністю обставин. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача проти апеляційної скарги позивача заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Позивач та третя особа в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Крім того представником позивача подана заява про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з мотивувальною та резолютивною частиною рішення суду від 15.01.2021 року судом вирішено питання про судові витрати на правничу допомогу у даній справі та задоволено частково їх стягнення з відповідача в сумі 1000 (однієї тисячі) грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

З матеріалів справи, зокрема позовної заяви, слідує, що позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 9000 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про завищений розмір судових витрат 90000 грн. та відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 р. такі задоволено у розмірі 1000 грн.

22.01.2021 р. позивачем подана заява про розподіл судових витрат, із змісту якої слідує, що позивач просить стягнути ці ж 9000 грн. за надану правничу допомогу та обґрунтовує заяву поданням відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм КАС України ( статей 244 та 139) слідує, що судові витрати можуть бути розподілені під час ухвалення рішення та протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подали докази, про що ухвалюється додаткове судове рішення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як уже зазначалось вище, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2021р. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача стягнено судові витрати по наданню правничої допомоги в розмірі 10000 грн., що свідчить про вирішення судом питання про судові витрати відповідно до вимог ст. 244 КАС України.

Таким чином, заява позивача щодо вирішення питання про судові витрати та ухвалення додаткового удового рішення задоволенню не підлягає, оскільки такі вирішені відповідно до рішення суду, а не погодження із їх розміром може бути підставою для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції в цій частині

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в ухваленні додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити за безпідставністю.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №380/11333/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 22.04.2021р.