Справа № 380/1793/21
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1793/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/1793/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Львові сформувати подання до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7361,62 грн., сплаченого згідно квитанції №6531/з3 від 12.02.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо повернення збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна, однак 12.01.2021 року отримав відповідь, яка мотивована тим, що згідно пунктом 102.5 ст. 102 ПК України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або їх відшкодування у випадках передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування. У зв`язку з чим відповідач позбавлений законної можливості щодо формування подання для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Позивач вважає, що оскільки житло ним придбавалось вперше, він не повинен був сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання нерухомого майна, сплата такого збору в сумі 7361,62 грн. (1% вартості) є помилковою, а тому підлягає поверненню з державного бюджету.

У зв`язку з вищевказаним, адміністративний позов просить задоволити повністю.

Відповідачем 29.03.2021 року подано відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечив, з підстав, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно, а також невідомо, чи придбавають громадяни таке житло вперше. Крім того, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували що майно придбане вперше.

Відповідач зазначає, що громадяни які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі Закону, а не за рішенням органу Пенсійного фонду. Тому питання звільнення від сплати збору повинно було з`ясовуватись при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору. Також відповідач звертає увагу, що відповідно до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно №238325629 від 22.12.2020 міститься інформація, що позивачем набуте право власності 30.08.2017 згідно договору дарування №4-1125, яким встановлено спільну часткову власність ОСОБА_1 .

Також відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що позивач квартиру придбав 12.02.2015 року а до суду звернувся в 24.01.2021 року. Відтак позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду.

Ухвалою судді від 01.02.2021 року відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

12.02.2015 року між ПАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Нові технології інвестування» від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2 як «Продавець» та ОСОБА_1 як «Покупець» укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П. та зареєстровано в реєстрі за № 780, згідно якого Продавець передає у власність Покупця квартиру АДРЕСА_1 , а Покупець приймає, у власність згадану квартиру і сплачує за нею обговорену грошову суму відповідно до пункту 2.1. цього Договору.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником зазначеної квартири є ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19277517 від 12.02.2015 року.

Згідно квитанції № 6531/з3 від 12.02.2015 року позивач сплатив 7361,62 грн. збору з договору купівлі-продажу квартири.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо повернення помилково сплаченого збору у розмірі 1% від вартості нерухомого майна.

Листом від 12.01.2021 року № 1300-5604-8 1641 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача про те, що пунктом 102.5 ст. 102 ПК України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або їх відшкодування у випадках передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування. У зв`язку з чим, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області позбавлене законної можливості щодо формування подання для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає відмову відповідача протиправною, оскільки ним по суті безпідставно (помилково) сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного майна.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є, для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з абзацом 1 пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03 листопада 1998 року збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з п. 15-3 цього ж Порядку нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм законодавства вказує, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. 2. ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава виникнення права власності: договір купівлі продажу квартири від 12.02.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., зареєстрований у реєстрі №780, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19277517 від 12.02.2015 року.

Відтак, відомості щодо придбання позивачем іншого нерухомого майна у матеріалах справи відсутні. В свою чергу, відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач 12.02.2015 року вперше придбав нерухоме майно (квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ) за договором купівлі-продажу, і при його нотаріальному посвідченні безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 7361,62 грн.

Разом з тим суд зазначає, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787.

Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до пп. 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до квитанції №6531/з3 від 12.02.2015 року позивач сплатив збір з операцій придбавання (купівлі продажу) нерухомого майна в сумі 7361,62 грн. на рахунок УК у Галицькому районі м. Львова, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області сформувати та подати до Управління державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна в сумі 7361,62 грн. відповідно до квитанції №6531/з3 від 12.02.2015 року.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка наведена у його постановах від 20.03.2018 (справа №819/1249/17, від 30.01.2018 (справа №819/1498/17) та 31.01.2018 (справа №819/1667/17).

Щодо клопотання відповідача про те, що позивачем не дотримано строків встановлених п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України для звернення із заявою про повернення помилково сплачених коштів, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.4 статі 1 Податкового кодексу України, встановлення і скасування зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, їх розмірів та механізмів справляння здійснюються відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».

Процедура повернення збору на загальнообов`язкове пенсійне страхування встановлена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим і наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Зазначеним підзаконним нормативно-правовим актом не передбачено граничного строку для звернення до органу, що контролює справляння надходжень до бюджету, із заявою про формування подання та, не передбачено право Відповідача відмовити у формуванні подання у випадку не звернення платника збору із заявою у строки, визначені Податковим Кодексом України.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд вважає невірним обґрунтування відповідача про те, що позивачем пропущений строк, встановлений п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України для повернення помилково сплачених коштів.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про зобов`язання вчинити дії, - задоволити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області () подання про повернення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна в сумі 7361,62 грн. відповідно до квитанції №6531/з3 від 12.02.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 21.04.2021 року.

Суддя Гавдик З.В.