Справа № 348/761/20
Суддя: Грещук Р. П.
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/761/20

16 квітня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю представника позивача, адвоката - Капака В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Надвірна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до УПП в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просив поновити строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 05.02.2020 року (серія ДП18 №689939), оскільки він пропущений із поважних причин, визнати неправомірними дії т.в.о. інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, сержанта поліції Довжинського В.С. щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серія ДП 18 №689939 від 05.02.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. за порушення ч.1 ст.140 КУпАП, скасувати вказану постанову, закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , з підстав наведених у ньому. Крім того просить розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.77 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, т.в.о. інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області сержант поліції Довжинський В.С. склав оскаржувану постанову у відсутності ОСОБА_1 і про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності останньому стало відомо тільки 12.05.2020 року, від державного виконавця Надвірнянського РВ ДВС, куди була направлена дана постанова для примусового виконання.

У вказаній постанові також зазначено, що її копію надіслано рекомендованим листом вих.№1842 від 07.02.2020 року, однак позивач жодним способом не одержував копії постанови про адміністративне правопорушення.

Також, згідно п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України (який діяв на момент звернення до суду), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, згідно ст.121 КАС України пропущений ОСОБА_1 строк оскарження постанови серії ДП18 №689939 від 05.02.2020 року слід поновити, як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні встановлено, що 05.02.2020 року о 13 год. 30 хв. у м.Надвірна по вул.Мазепи, 29, відносно ОСОБА_1 , т.в.о. інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, сержантом поліції Довжинським В.С. була складена постанова про адміністративне правопорушення, серії ДП 18 № 689939, в якій вказано, що позивач, будучи посадовою особою, а саме: першим заступником міського голови міста Надвірна, не вжив відповідних заходів в межах обслуговування вулично-шляхової мережі, щодо очищення проїжджої частини доріг, ліквідації зимової слизькості, профілактичного посипання, не вжив заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на вулицях міста Надвірна: Визволення, Комунальна, Я.Стецько, Новопроектна, Квіткова, Богдана Хмельницького, чим порушив вимоги ДСТУ 3587-97 п.3.1.14-3.1.19 та п.1.5 Правил дорожнього руху і відповідно, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП.

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн.

Також в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач відмовився від підпису та одержання копії оскаржуваної постанови.

Однак, з постанови не вбачається, передбачених ст.251 КУпАП доказів щодо вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР України.

Згідно ч.1 ст.140 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до п.1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Разом з тим, в ході судового розгляду з`ясовано, що т.в.о. інспектора ВБДР УПП в Івано-Франківській області сержант поліції Довжинський В.С. склав дану постанову у відсутності позивача і про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало відомо тільки 12.05.2020 року, від державного виконавця Надвірнянського РВ ДВС, куди була направлена дана постанова для примусового виконнаня.

Крім того, з матеріалів оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, що складена відповідачем, вбачається, що обставини передбачені ст.33 КУпАП не враховувались та не досліджувались, а постанову винесено без урахувань вимог ст.ст.34-35 КУпАП.

Посадова особа, яка склала оскаржувану постанову складала її у відсутності позивача, без врахування його заперечень, пояснень і клопотань щодо обставин даної адміністративної справи, що суперечить нормам ст.268 КУпАП, оскільки відповідно до ст.279 КУпАП сержант поліції ОСОБА_2 складав вказану постанову у відсутності ОСОБА_1 , не роз`яснював йому його права і обов`язки, не досліджував докази і не надавав останньому можливості заявити жодних клопотань та скористатись юридичною допомогою.

У відзиві на позов, представник відповідача вказує, що копію оскаржуваної постанови позивачу було направлено «06.02.2020 під вихідним номером №1842», хоча в самій постанові зазначено: «копію постанови надіслано рекомендованим листом вих.№1842 від 07.02.2020 року».

Також представник відповідача стверджує, що позивачем пропущено строк оскарження, однак на підтвердження вказаної обставини не долучено жодного доказу, зокрема рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 .

Як встановлено в судовому засіданні, при винесенні даної постанови та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності т.в.о. інспектора ВБДР УПП в Івано-Франківській області допущено ряд порушень вимог чинного законодавства та допущено його довільне трактування, не встановлено та не вказано свідків події, не додатно інших доказів щодо вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Крім того, згідно вимог ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суб`єкти владних повноважень мають право виносити постанови про адміністративне правопорушення, не передбачене ч.1 ст.258 КУпАП за місцем його вчинення, попередньо склавши протокол про адміністративне правопорушення. У випадках не складання такого протоколу постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню в порядку, визначеному законодавством.

Однак, т.в.о. інспектора не виконано обов`язок щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП.

Внаслідок неналежного виконання службових обов`язків при фіксуванні факту адміністративного правопорушення, невстановлення всіх визначених законом обставин, які підтверджують чи спростовують вину особи, працівник поліції виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, крім оскаржуваної постанови, жодних доказів, в розумінні КУпАП, вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, працівники поліції не надали.

Також в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких грунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, відсутнє посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обгрунтування наведених обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Таким чином, суд вважає, що т.в.о. інспектора ВБДР УПП в Івано-Франківській області виніс постанову серії ДП18 №689939 від 05.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення необ`єктивно та без з`ясування всіх обставин не надавши достатньо доказів їх вчинення, як того вимагає КУпАП.

Зазначені обставини в судовому засіданні не спростовані представником відповідача УПП в Івано-Франківській області.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних, згідно яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної зідповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, до постанови не додано достатньо доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б беззаперечно доводили вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відсутність таких доказів свідчить про недослідження обставин справи.

Зі змісту ст.77 КАС України випливає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.2 КАС України є суб`єктом владних повноважень, то застосуванню при розв`язанні спору підлягають норми ч.2 ст.77 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На переконання суду, в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.140 КУпАП.

Таким чином, на підставі наведеного, оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що постанова серії ДП18 №689939 від 05.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі.

Що стосується вимоги позивача щодо покладення на відповідача судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що при подачі адміністративного позову та в ході розгляду справи, стороною позивача не долучено жодних доказів про понесені судові витрати по справі, зокрема попереднього розрахунку суми судових витрат, договору, квитанції про оплату за надання правничої допомоги, акту виконаних робіт, тощо, які б підтверджували такі витрати, а тому вони не підтверджені належними доказами.

В зв`язку з вище наведеним, суд прийшов до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо покладення на відповідача судових витрат не підлягає до задоволення, оскільки ним не надано підтверджуючих документів щодо понесених судових витрат.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.38, 268 КУпАП, ст.ст.77, 121, 210, 211, 241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ДП18 №689939 від 05.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення, як такий, що пропущений з поважних причин.

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задоволити частково.

Постанову серії ДП18 №689939 від 05.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.140 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.4 ст.286 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

складено 21.04.2021 року.