Справа № 320/4767/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 квітня 2021 року м. Київ № 320/4767/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вимпел" Спец-Сервіс" до Калитянської селищної ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

21 квітня 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Вимпел" Спец-Сервіс" (далі - ТОВ "Вимпел" Спец-Сервіс") з позовом до Калитянської селищної ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Публічно-правовий спір у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Суд зазначає, що земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими). Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявник - ТОВ "Вимпел" Спец-Сервіс" - звернувся до суду з метою визнання протиправної бездіяльності Калитянської селищної ради щодо не розгляду заяви ТОВ "Вимпел" Спец-Сервіс" №3/1 від 16 лютого 2021 р. в частині надання в оренду земельної ділянки площею 1,0464 га з кадастровим номером 321288801:01:029:0039 для обслуговування об`єктів нерухомого майна.

На обґрунтування позовних вимог заявником у позові стверджується, що 13 березня 2017 року Господарський суд Київської області ухвалив рішення у справі №911/25/17, яким задовольнив позов ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс» до ТОВ «Гостинний двір «Столичний», визнав за ТОВ» «Вимпел «Спец-Сервіс» право власності на 53/100 частин в об`єкті нерухомості «Гостинний двір «Столичний» (1 черга) , а саме : кафе, А-2, загальною площею 388, 1 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Миру, 17, с. Семиполки, Броварський район, Київська область та зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю «Гостинний двір «Столичний» повернути з чужого незаконного володіння на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимпел «Спец-Сервіс» 53/100 частин в об`єкті нерухомості «Гостинний двір «Столичний» (І черга), а саме : кафе, А-2, загальною площею 388, 1 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Миру, 17, с. Семиполки, Броварський район, Київська область.

14 квітня 2017 року на підставі рішення суду було зареєстроване права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вимпел «Спец-Сервіс» на 53/100 частин в об`єкті нерухомості «Гостинний двір «Столичний» (І черга), а саме: кафе, А-2, загальною площею 388, 1 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Миру, 17, с. Семиполки, Броварський район. Київська область. У такий спосіб до ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс» перейшло і право користування земельною площею 1,0464 га з кадастровим номером :01:029:0039 згідно з ст.377 ЦК України та ст. 120 ЗК України у зв`язку з переходом права власності на об`єкт нерухомості на підставі рішення суду.

У позовній заяві ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс» зазначає, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Вважає, що в даному випадку земельна ділянка мас передаватись в оренду без складення документації із землеустрою - рішення Калитянської селищної ради за наслідками розгляду заяви ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс» №3/1 від 16 лютого 2021 року про надання в оренду земельної ділянки мало бути прийняте протягом двох тижнів.

Станом на 14 квітня 2021 року відповідне рішення не прийняте, що є підставою для визнання бездіяльності Калитянської селищної ради протиправною та зобов`язання розглянути заяву ТОВ «Вимпел «Спец - Сервіс» №3/1 від 16 лютого 2021 року про надання в оренду земельної ділянки загальною площею 1,0464 га з кадастровим номером :01:029:0039 під розміщення об`єктів нерухомого майна.

На підтвердження своїх прав на вказану земельну ділянку загальною площею 1,0464 га з кадастровим номером :01:029:0039 заявником надано рішення суду, витяги з реєстрів.

Отже, згідно з позовом заявник вважає, що правомірно користується земельною ділянкою і просить відповідача передати її в оренду.

Разом з тим, судом встановлено, що у листі Калитянської селищної ради від 15 березня 2021 р. № 593 ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс» було повідомлено, що згідно з рішенням 6 чергової сесії VIII скликання Калитянської селищної ради від 18 лютого 2021 року №140-6-VIІ земельна ділянка загальною площею 1,0464 га з кадастровим номером :01:029:0039, є комунальною власністю Калитянської селищної ради і підлягає поділу на дві ділянки без зміни цільового призначення. На даний час Виконавчий комітет Калитянської селищної ради проводить роботи по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0039.

Тобто, відповідач визнає вказану земельну ділянку загальною площею 1,0464 га з кадастровим номером :01:029:0039 саме комунальною власністю Калитянської селищної ради і не визнає її належність чи право користування за позивачем. Отже, між сторонами існує спір щодо належності і подальших прав на вказану земельну ділянку.

При цьому у ситуації, що розглядається, місцева рада виступає як суб`єкт цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпоряджатися земельною ділянкою, місцева рада відповідно до вимог статті 5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто, при здійсненні повноважень по розпорядженню землею при наданні її в оренду відповідач є рівноправним суб`єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У даному випадку відсутня підпорядкованість одних учасників земельних правовідносин іншому, яка має місце під час здійснення органом державної влади, органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Крім того, згідно з позовом відповідач вказує про належність йому спірної земельної ділянки, тоді як позивач стверджує зворотнє.

Отже, судом встановлено, що фактично ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс» звертається за захистом свого права на цю земельну ділянку, проте намагається відновити своє право шляхом пред`явлення адміністративного позову до суб`єкта владних повноважень, який також заявив свої права на це майно, в обхід передбаченого законом порядку розв`язання цивільно-правових спорів між суб`єктами цивільного права та без застосування передбачених законом способів захисту права.

Тому позов, стосовно яких існує спір про право цивільне, не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 14 травня 2018 р. у справі № 396/2550/17, в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №2а-3215/11.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

У справі, що розглядається, оскаржується бездіяльність, стосовно якої існує спір про право цивільне, а тому цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження у цій справі.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 320/4767/21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вимпел" Спец-Сервіс" до Калитянської селищної ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

2. У порядку виконання вимог частин п`ятої-шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя роз`яснює заявнику, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції господарського суду за правилами підсудності, визначеними ГПК України. Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Журавель В.О.