Справа № 640/287/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 квітня 2020 року м. Київ №640/287/20

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., суддів: Васильченко І.П., Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про перегляд рішення за виключними обставинами в адміністративні справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ. вул. Бульварно-Кудрявська, 16, 8), в якій просить суд:

- переглянути постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року за виключними обставинами та скасувати її;

- ухвалити нове рішення, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вимоги заяви про перегляд постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20.10.2017 по справі №756/1014/17-а мотивовані тим, що 20 жовтня 2017 р. постановою Оболонського районного суду м. Києва позивачеві було відмовлено в задоволенні адміністративного позову до Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступник - Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за вислугою років з 16 листопада 2016року. Відмова мотивувалась тим, що Закон України «Про прокуратуру» №1789-Х11 від 05.11.1991 (з послідуючими змінами) втратив чинність, а в новому Законі України «Про прокуратуру» №1697-V11 від 14.10.2014 змінено первинну редакцію в ч.20 ст. 86, в якій порядок і умови перерахунку делегувались Кабінету Міністрів України, який такий порядок не розробив. Разом з тим, 13 грудня 2019 року Конституційний Суд України визнав, що положення частини 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697- V11 зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України не відповідає Конституції України (є неконституційним) та вирішив, що ця частина підлягає застосуванню в первинній редакції. Таким чином, на переконання позивача, Конституційним Судом України підтверджене право на перерахунок його пенсії та перегляд рішення Оболонського районного суду м. Києва за виключними обставинами відповідно до ст.361 ч.5 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судове засідання 15.04.2020 заявник та представник Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи положення частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю заявника та представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Суд звертає увагу, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до ч. 3 ст. 3 якої, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У зв`язку з набранням чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, з 15.12.2017 справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат відноситься до юрисдикції окружних адміністративних судів.

Відтак, враховуючи зміни, внесені до Кодексу адміністративного судочинства України, заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20.10.2017 по справі №756/1014/17-а предметом якої було питання здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії, підлягає розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва.

Відповідач надав суд відзив на заяву ОСОБА_1 щодо перегляду постанови за виключними обставини, в якому зазначив, що на день звернення до Управління Позивача (16.11.2016) діяла редакція Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 від 28.02.2016 року. Частиною 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на день звернення Позивача до Управління не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято. Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України передбачено, що підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. З огляду на зазначене можна зробити висновок, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ зі змінами, що визнано неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а саме, з 13 грудня 2019 року. Рішення Конституційного Суду України не містить положення, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, а тому не може бути підставою для перегляду справи судом за виключними обставинами. Отже, підстави для перегляду постанови Оболонського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року у справі № 756/1014/17 та змістом рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 відсутні.

Розглянувши подану заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду та вирішення, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просив суд визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугою років та зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України 04 листопада 2016 року №18-1559зп відповідно до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІв редакції, чинні на час призначення пенсії, виходячи із розміру 90% суми заробітку,без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених коштів.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року по справі №756/1014/17-а в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об`єднання Управління пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Підставою для прийняття постанови про відмову в задоволенні позову стало те, що «чинне положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», який набув чинність з 15.07.2015 року, передбачає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, Кабінетом Міністрів України на даний час не визначено умови та порядок перерахунок пенсій працівникам прокуратури України, а положення ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року стосовно перерахунку пенсій втратили чинність з 15.07.2015 року».

Надаючи правову оцінку доводам, викладеним у заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно зі статтею 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку. Суд може вимагати від відповідних органів письмове підтвердження виконання рішення, додержання висновку.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за виключними обставинами та однією з підстав такого перегляду є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Таким чином, суд зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Спірні правовідносини у справі №756/1014/17-а виникли з 16 листопада 2016 року - дати звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про проведення перерахунку призначеної, як працівнику прокуратури, пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04листопада 2016 року №18-1559зп про склад заробітної плати.

На час, виникнення спірних правовідносин положення статті 50-1 Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року втратили чинність, окрім частин 3, 4, 6 та 11, проте ці частини не стосуються питання щодо проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року (в редакції Закону України № 76-VІІІ від 28 грудня 2014 року), на час виникнення спірних правовідносин, також не передбачали проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 встановлений порядок виконання цього рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Суд звертає увагу, що згідно з положеннями статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, які передбачають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, застосовуються з 13 грудня 2019 року, та не поширюють свою дію на правовідносин, які виникли до 12 грудня 2019 року включно.

При цьому, за висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 листопада 2018 року у справі № 755/4893/18 (755/18431/15-а), скасування чи зміна нормативного акту, на якому ґрунтувалось судове рішення, може вважатись підставою для перегляду судових рішень за виключними обставинами лише за умови, якщо в акті, яким скасовано чи змінено попередній, зазначено про надання йому зворотної сили.

Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року положення втрачають чинність з дня ухвалення Судом цього рішення, тобто з 13 грудня 2019 року, відтак таке рішення Конституційного Суду України не може бути підставою для перегляду судового рішення, прийнятого 20 жовтня 2017 року, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постановах від 15 травня 2019 року у справі № 640/20317/16-а та від 05 лютого 2019 року у справі № 333/5015/15-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду як найвищого суду, який забезпечує сталість та єдність судової практики, щодо застосування викладених норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду не відступала, а тому підстави для їх неврахування відсутні.

З аналізу наведених норм вбачається, що наявність рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить обставин допущення судом помилки при вирішенні спору, позаяк на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття постанови Оболонським районним судом м. Києва у справі №756/1014/17-а положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" були чинними та підлягали застосуванню.

У даному випадку Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 змінює законодавче регулювання виключно для правовідносин, що можуть мати місце з дати ухвалення такого Рішення.

Поряд з цим, такі обставини в жодному разі не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами, оскільки спірні правовідносини у справі №756/1014/17-а виникли до прийняття такого рішення, яке змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Як зазначено судом вище, положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в первинній редакції, підлягають застосуванню з дня втрати чинності редакції цієї норми, яка визнана неконституційною, тобто з 13 грудня 2019 року, відтак, враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про перегляд за виключними обставинами постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року у справі 756/1014/7, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 не вплинуло на правильність вирішення спору.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною першою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 139, 229, 243, 248, 250, 257-263, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про перегляд за виключними обставинами постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року у справі 756/1014/7 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена.

Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Головуючий суддя Вєкуа Н.Г.

Судді: Васильченко І.П.

Мазур А.С.