Справа № 460/9366/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2021 року м. Рівне №460/9366/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Шульжук Тарас Романович,

відповідача: представник Форет Майя Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА» (далі ТОВ «Евервелле Україна», позивач, платник) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач) в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області № та № від 01.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Евервелле Україна» зазначило, що відповідач протиправно провів документальну позапланову перевірку платника на предмет законності бюджетного відшкодування, передчасно зробив висновок про фіктивність операцій з контрагентом та необґрунтовано дійшов висновку про використання ТОВ «Евервелле Україна» товарів у господарських операціях, що не відповідають господарській діяльності платника.

Ухвалою суду від 22.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву з додатками. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що оспорювані податкові повідомлення-рішення є правомірними та такими, що прийняті в межах повноважень, наданих законодавством, з підстав наведених у висновках акту перевірки. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 25.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.03.2021.

Ухвалою суду від 03.03.2021 відкладено розгляд справи на 12.03.2021 з мотивів надання сторонами додаткових пояснень та доказів.

12.03.2021 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді, судове засідання було перенесено на 12.04.2021.

12.04.2021 у судовому засіданні представник позивача підтримав аргументи та доводи, викладені у документах по суті справи та додаткових поясненнях, просив задовольнити позовні вимоги шляхом прийняття рішення, яким визнати протиправним та скасувати оспорювані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області.

12.04.2021 у судовому засіданні представник відповідача, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, проти задоволення позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити повністю.

12.04.2021 у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши думку представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ТОВ «Евервелле Україна» є юридичною особою приватного права (), основною діяльністю якого є оптова торгівля зерном, недоробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 2010 -46.21 (основний)).

На підставі наказу від 05.08.2020 № 1141 ГУ ДПС у Рівненській області у період з 06.08.2020 по 12.08.2020 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Евервелле Україна» з питань достовірності нарахування від`ємного значення та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2020 року.

За наслідками проведення перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 14.08.2020 № 799/17-00-04-02/43020360 (далі Акт перевірки) згідно висновків якого встановлено такі порушення податкового законодавства, зокрема:

п 185.1 ст.185, пп «а» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5 ст 198, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201, ст. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту на суму податку на додану вартість у розмірі 1 579 979, 58 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування у податковій декларації за червень 2020 року у розмірі 1 404 112, 25 грн та до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) у сумі 143 692 грн.

п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, ст. 188, п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого занижено податкове зобов`язання за червень 2020 року на суму податку на додану вартість у розмірі 152 903 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за червень 2020 року на суму 152 903 грн.

п. 198.5 ст. 198, пп. 200.1 та 200.4 ст. 200 ПК України внаслідок чого занижено податкове зобов`язання за квітень 2020 року на суму ПДВ 912 090 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2020 року в розмірі 912 090 грн.

Керуючись правом наданим п. 86.7 ст. 86 ПК України, ТОВ «Евервелле Україна» 31.08.2020 подано до ГУ ДПС у Рівненській області заперечення на Акт перевірки.

15.09.2020 ТОВ «Евервелле Україна» отримано відповідь від 11.09.2020 № 8848/10/17-00-04-02 про результати розгляду заперечень до акт перевірки, яким ГУ ДПС у Рівненській області заперечення залишено без задоволення, а висновок Акту перевірки залишено без змін.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.09.2020 № та № , якими:

- до ТОВ «Евервелле Україна» на підставі пп.54.3 ст. 54 ПК України застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 250 640, 50 грн на підставі висновків про завищення суми бюджетного відшкодування на загальну суму 2 501 281 грн (ППР форми «В1» № від 14.09.2020).

- встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 152 903 грн (ППР форми «В4» від 14.09.2020 № )

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, платник скористався процедурою адміністративного оскарження та, у порядку ст. 56 ПК України, звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою на податкові повідомлення-рішення від 14.09.2020 № та № .

30.11.2020 ТОВ «Евервелле Україна» отримано рішення про результати розгляду скарги, яким Державна податкова служба України (далі ДПС України) скасувала акт перевірки у частині висновку про завищення ТОВ «Евервелле Україна» бюджетного відшкодування на суму 152 903 грн та, відповідно, скасувала податкове повідомлення-рішення від 14.09.2020 № у частині штрафу на суму 152 903 грн, а податкове повідомлення-рішення від 14.09.2020 № зменшено на суму 9 211 грн.

01.12.2020 за наслідками прийнятого ДПС України рішення ГУ ДПС у Рівненській області складено та винесено нові податкові повідомлення-рішення:

- № від 01.12.2020, яким до ТОВ «Евервелле Україна» застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 714 189 грн та зменшено суму бюджетного відшкодування заявлену у червні 2020 року на суму 2 348 378 грн.

- № від 01.12.2020, яким ТОВ «Евервелле Україна» зменшено величину від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 143 692 грн.

ТОВ «Евервелле Україна» не погодилось з податковими повідомленнями-рішеннями від 01.12.2020 № та № , у зв`язку з чим позивач звернувся за захистом порушеного права до суду із позовними вимогами про визнання протиправними та скасування, означених податкових повідомлень-рішень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам судом встановлено наступне.

Підставами для застосування штрафних санкцій, зменшення суми бюджетного відшкодування та зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду слугували висновки ГУ ДПС у Рівненській області про:

- нереальність господарських операцій між ТОВ «Евервелле Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УПК Інвест» (далі ТОВ «УПК Інвест», Код ) за якими ТОВ «УПК Інвест» у червні 2020 року постачало на користь позивача сою урожаю 2019 року. ГУ ДПС у Рівненській області наполягало на тому, що у контрагента позивача відсутні матеріальні та виробничі можливості виконання зобов`язань з поставки зерна сої урожаю 2020 року, що підтверджується податковою інформацією наявною у інформаційно-аналітичних базах ДПС України та інших органів виконавчої влади. Окрім того, на підтвердження незаконності податкового кредиту, сформованого за операціями поставки, податковий орган посилається на відповідність ТОВ «УПК Інвест» критеріям ризиковості платників податку на додану вартість. Податковий орган також окремо вказує на відсутність у платника сертифікатів якості на зерно, отримане від ТОВ «УПК Інвест» таким чином мотивуючи окрему підставу нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентом.

- наявність у ТОВ «Евервелле Україна» нерухомого майна придбаного у квітні 2020 року, яке не використовується платником у господарській діяльності, відтак у ТОВ «Евервелле Україна» наявні підстави для нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на підставі пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України.

Наполягаючи на протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивач вважає, що ГУ ДПС у Рівненській області не мало підстав, передбачених пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, для проведення документальної позапланової перевірки суми бюджетного відшкодування, заявлених у податковій декларації за червень 2020 року, оскільки підстави для проведення такого заходу податкового контролю, у розумінні п. 200.11 ст. 200 ПК України відсутні.

Позивачем також зауважено на тому, що показники штрафів, визначені у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, не знаходять свого підтвердження у Акті перевірки.

Окрім того, ТОВ «Евервелле Україна» вказує, що господарські операції поставки зерна сої урожаю 2019 року, що відбувалися у червні 2020 року є реальними, товар було фактично отримано позивачем, а господарська операція мала ділову мету - виконання зобов`язань перед контрагентом позивача ТОВ «Евервелле» (Естонія) та переслідувала економічну ціль отримання прибутку при експорті зерна сої урожаю 2019 року. Позивач вважає, що позиція ГУ ДПС у Рівненській області щодо нереальності господарських операцій, яка опирається на податкову інформацію з інформаційно-аналітичних систем ДПС України, яка є недопустимим доказовим джерелом інформації у розумінні КАС України.

ТОВ «Евервелле Україна» також наполягає на тому, що об`єкти нерухомості, які придбані позивачем у квітні 2020 року, не зумовлюють виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розумінні пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, оскільки придбана нерухомість не придатна до будь-якого використання, перебуває у стані ремонту та перепланування. При цьому платник зазначає, що функціональне призначення такої нерухомості безпосередньо відповідає господарській діяльності позивача та після ремонту буде використовуватись у господарських операціях, що відповідають господарській діяльності ТОВ «Евервелле Україна». Позивач також зауважує на тому, що у податкового органу не було підстав для перевірки показників податку на додану вартість за квітень 2020 року у межах документальної позапланової перевірки по податковій декларації за червень 2020 року, оскільки бюджетне відшкодування, заявлене ТОВ «Евервелле Україна» сформоване за податкові (звітні) періоди березня, травня та червня 2020 року. Натомість податок на додану вартість, який був отриманий ТОВ «Евервелле Україна» у квітні 2020 року за фактом придбання об`єктів нерухомості, був відшкодований платнику на банківський рахунок у квітні 2020 року на підставі камеральної перевірки.

Щодо доводів ТОВ «Евервелле Україна» про відсутність у ГУ ДПС у Рівненській області підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки суми бюджетного відшкодування, заявленого позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року, суду слід зазначити наступне.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, викладено правовий висновок про те, що платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Зазначений правовий висновок у порядку ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до вимог пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку подання платником декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Тобто диспозиція пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України не містить вичерпних підстав для проведення документальної позапланової перевірки сум бюджетного відшкодування, а містить кореспондуюче посилання до розділу V ПК України.

Відповідно до п.200.10 ст. 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Вживання у тексті норм пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України та п.200.11 ст. 200 ПК України словосполучень «відшкодування з бюджету податку на додану вартість», «сума бюджетного відшкодування» наряду із «від`ємне значення з податку на додану вартість» свідчить про те, що встановлена підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК умова перевищення 100 тис. гривень як підстава для проведення позапланової документальної перевірки стосується від`ємного значення з податку на додану вартість як окремого від суми бюджетного відшкодування показника податкового обліку.

Зазначений правовий висновок щодо застосування вказаних норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 19.03.2020 по справі № 460/2939/18, які відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином податковий орган зобов`язаний обов`язково провести камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість у порядку та строки передбачені пп. 76.3 ст. 76 ПК України та п. 200. 10 ст. 200 ПК України, однак повноваження на проведення документальної перевірки сум бюджетного відшкодування виникають лише у випадках, коли такі показники сформовані у податкових (звітних) періодах до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками або до 1 січня 2017 року у окремих платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, у порядку ст. 209 ПК України.

Судом встановлено, що відповідно до додатку № 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року, заявлені ТОВ «Евервелле Україна» суми бюджетного відшкодування, сформовані у податкові (звітні) період березня, травня та червня 2020 року. Вказана обставина відповідачем не спростована.

Суд погоджується з доводом ТОВ «Евервелле Україна» про те, що фактичні підстави для проведення документальної позапланової перевірки суми бюджетного відшкодування у порядку пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України та на підставах передбачених п. 200.11 ст. 200 ПК України у ГУ ДПС у Рівненській області були відсутні. Позивач сформував суми бюджетного відшкодування у податкові (звітні) періоди березня, травня та червня 2020 року, тобто відмінні від тих, що передбачені у абз. 2, 3 п. 200.11 ст. 200 ПК України.

За матеріалами справи судом також встановлено, що згідно з наказом ГУ ДПС у Рівненській області від 05.08.2020 № 1141 підставою для проведення документальної позапланової перевірки відповідачем обрано пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Водночас у ході судового розгляду встановлено, що на стор. 1 Акту перевірки підставами для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Евервелле Україна» визначено пп. 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, коли отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, коли виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Тобто проведенню податковим органом документальної позапланової перевірки з підстав передбачених пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України передує процедура надіслання запиту з приводу наявності податкової інформації та/або запиту з приводу недостовірності даних у податковій декларації, а також надання відповіді платником з приводу запитуваної інформації. Лише за умови виконання означених поступових дій податкового органу та платника у першого виникає право на проведення документальної позапланової перевірки з підстав або пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України або пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

У судовому засіданні відповідачем підтверджено, що ГУ ДПС у Рівненській області не надсилало на адресу позивача до початку проведення перевірки запитів про надання інформації у порядку передбаченому пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Також судом встановлено, що у період з 21.07.2020 по 04.08.2020 ГУ ДПС у Рівненській області на підставі та у порядку ст. 76 ПК України та п.200.10 ст. 200 ПК України проведено камеральну перевірку податкової декларації ТОВ «Евервелле Україна» з податку на додану вартість за червень 2020 року за наслідками якої складено довідку від 04.08.2020 № 1083/17-00-04-02/43020360 (далі - Довідка). У описовій частині Довідки відповідачем не вказано про наявність недостовірних даних або логічних / арифметичних помилок при заповненні декларації. У резолютивній частині Довідки ГУ ДПС у Рівненській області зроблено висновок про наявність ризиків щодо порушення платником податкового законодавства у контексті операцій поставки зерна сої урожаю 2019 року від ТОВ «УПК Інвест» у червні 2020 року, що мотивовано як підставу для проведення документальної позапланової перевірки у порядку пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

У судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що саме висновки Довідки слугували підставою для проведення документальної позапланової перевірки позивача.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 ПК України.

Зі змісту наведених норм податкового законодавства випливає, що саме наявність порушень податкового законодавства з боку платника слугує підставою складання акту за результатами камеральної перевірки, у протилежному випадку податковий орган зобов`язаний скласти довідку, яка фіксує відсутність порушень податкового законодавства.

Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини органи державної влади зобов`язані виконувати публічні повноваження з додержанням принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків, а ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу і не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovaandPine v. The Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року)

Зважаючи на викладене, суд вважає неправомірним обґрунтування відповідачем підстав для проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Евервелле Україна» наявністю Довідки з висновками про наявність ризиків порушення податкового законодавства. Положення ст. 78 ПК України не визначають Довідку як підставу для проведення документальної позапланової перевірки, а висновки про порушення податкового законодавства не можуть бути змістовним елементом такого процедурного документа, оскільки останній фіксує висновки про відсутність порушення податкового законодавства, що було підтверджено ГУ ДПС у Рівненській області під час проведення камеральної перевірки податкової декларації позивача з податку на додану вартість за червень 2020 року.

У цьому зв`язку суд погоджується з доводами позивача про те, що у ГУ ДПС у Рівненській області не було юридичних та фактичних підстав для проведення документальної позапланової перевірки податкової декларації ТОВ «Евервелле Україна» з податку на додану вартість за червень 2020 року та приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 01.12.2020 № та № прийняті ГУ ДПС у Рівненській області з порушенням порядку, способу та меж проведення документальної позапланової виїзної перевірки у порядку пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11 ст. 200 ПК України

Щодо доводів ГУ ДПС у Рівненській області про нереальність податкового кредиту у розмірі 1 579 980 грн. щодо господарських операцій поставки зерна сої урожаю 2019 року з боку ТОВ «УПК Інвест» на користь ТОВ «Евервелле Україна», суд зазначає таке.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 5 ст. 1 Закону № 996, господарська операція - дія, або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з абзацу 11 ст. 1 Закону № 996, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої ст. 9 Закону № 996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

З системного аналізу вказаних норм права суд дійшов висновку, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами.

З урахуванням викладеного, господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети).

За правилами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 ст.14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Отже зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження в майбутньому).

В той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.

Матеріалами справи підтверджено, що господарські правовідносини між ТОВ «Евервелле Україна» та ТОВ «УПК Інвест» виникли на підставі Договору поставки від 10.06.2020 № 2020-06-10 (далі Договір поставки), за яким ТОВ «УПК Інвест», як Постачальник, зобов`язується передати у власність ТОВ «Евервелле Україна», як Покупцеві, товар у вигляді зернових та олійних культур, визначені Договором та специфікаціями до нього (п. 1.1 Договору поставки).

На виконання умов Договору поставки у червні 2020 року між Платником та ТОВ «УПК Інвест» погоджено Специфікацію № 1 від 10.06.2020 та Специфікацію № 2 від 18.06.2020 із загальним об`ємом постачання 770 т з допустимою, погодженою похибкою опціону +/- 10% та загальною вартістю 9 639 500 грн з допустимою похибкою опціону +/- 10 %.

Судом встановлено, що фактично ТОВ «УПК Інвест» поставлено на користь ТОВ «Евервелле Україна» зерна сої урожаю 2019 року у розмірі 757, 24 тон на загальну суму 9 479 877, 50 грн з яких фактична вартість - 7 889 897, 93 грн, 1 579 979, 57 грн податок на додану вартість.

За фактом поставки товару по Специфікації № 1, 2 до Договору поставки складено видаткові накладні № 129 від 11.06.2020 за якою ТОВ «УПК Інвест» поставлено 115,8 тон, загальною вартістю 1 444 605, 92 грн, податок на додану вартість 240 767, 65 грн; № 130 від 13.06.2020, за якою ТОВ «УПК Інвест» поставлено 159, 96 тон, загальною вартістю 1 995 502, 28 грн, податок на додану вартість 332 583, 71 грн; № 131 від 16.06.2020, за якою ТОВ «УПК Інвест» поставлено 37, 4 тони, загальною вартістю 466 565, 30 грн, податок на додану вартість 77 760, 88 грн; № 166 від 25.06.2020 за якою ТОВ «УПК Інвест» поставило 321, 96 тон, загальною вартістю 4 031 813 грн, податок на додану вартість 671 968, 83 грн; № 167 від 26.06.2020 за якою ТОВ «УПК Інвест» поставило 122,82 тон, загальною вартістю 1 541 391 грн, податок на додану вартість 256 898, 5 грн.

Зазначені видаткові накладні супроводжувались складенням товарно-транспортних накладних від 11.06.2020 № 11-06/1, № 11-06/2 та № 11-06/3, від 13.06.2020 № 13-06/1, 13-06/2, 13-06/4, від 16.06.2020 № 16-06/1, від 25.06.2020 № 987354, № 987353, № 987352, № 987351, № 987358, № 987357, № 987356, № 98735, від 26.06.2020 № 987360, № 987359 та № 987361.

Суд зауважує, що товарно-транспортні накладні не є обов`язковими при оподаткуванні за договорами поставки чи купівлі/продажу, оскільки такі документи є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Натомість факт передання товару позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього підтверджується видатковими накладними, які наявні у матеріалах справи.

Тотожний правовий висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 22.05.2020 по справі № 814/3995/15, від 23.04.2020 по справі № 826/15307/15, від 24.01.2020 по справі № 2а/0570/6543/2012, від 14.11.2019 по справі 802/1986/16-а, від 18.09.2019 по справі № 818/118/19, які у порядку ч.5 ст. 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Евервелле Україна» повністю сплачено вартість зерна сої урожаю 2019 року, що підтверджується платіжними дорученнями від 12.06.2020 № 19, від 12.06.2020 № 25, від 23.06.2020 № 52 та від 03.07.2020 № 95.

Судом встановлено, що ТОВ «Евервелле Україна» здійснювало закупівлю сої урожаю 2019 року у ТОВ «УПК Інвест» з метою виконання зобов`язань взятих на себе за Контрактом 19-08-13- DUBS від 13.08.2019, укладеного з ТОВ «Евервелле» (Естонія) (далі - Контракт).

15.06.2020 укладено Додаток № 11 до Контракту (копія додається) за яким ТОВ «Евервелле Україна» зобов`язувалось поставити на користь ТОВ «Евервелле» (Естонія) 320 тон сої, з прийнятною похибкою +/- 10%. Загальна вартість товару складала 134 400 доларів США (розрахована по собівартості товару, оскільки не включає податок на додану вартість), що на момент розрахунку еквівалентно 3 592 522 грн (134 400 доларів США * 26, 73 дол/грн). Вантажодержувачем товару визначено ФОП ОСОБА_1 (станція Клецк, Республіка Білорусь).

За умовами Контракту оплата Товару здійснюється протягом дев`яноста календарних днів з моменту митного оформлення товару з можливістю повної або часткової передоплати вартості Товару (п. 5.2 Контракту).

12.06.2020 на ТОВ «Евервелле» (Естонія) здійснено грошовий переказ на користь ТОВ «Евервелле Україна» у сумі 200 000 доларів США, що на дату переказу еквівалентно 5 319 980 грн та підтверджується банківськими виписками.

25.06.2020 укладено Додаток № 12 до Контракту за яким ТОВ «Евервелле Україна» зобов`язувалось поставити на користь ТОВ «Евервелле» (Естонія) 450 тон сої, з прийнятною похибкою +/- 10%. Загальна вартість товару складала 184 500 доларів США (розрахована по собівартості товару, оскільки не включає податок на додану вартість), що на дату переказу еквівалентно 4 916 925 грн (184 500 доларів США * 26,65 дол/грн). Вантажоодержувач ТОВ «Витконпродукт» (станція Лепель, Республіка Білорусь).

22.06.2020 ТОВ «Евервелле» (Естонія), на підставі п. 5.2 Контракту здійснено грошовий валютний переказ на користь ТОВ «Евервелле Україна» у розмірі 250 000 доларів США, що на дату перерахунку еквівалентно 6 680 175 грн та підтверджується банківськими виписками. У судовому засіданні представник позивача повідомив, що вказана сума коштів у тому числі спрямовувалась на розрахунок з ТОВ «Евервелле Україна» за постачання сої за Додатком № 11 та 12 до Контракту.

ТОВ «Евервелле Україна» здійснювало експорт зерна на територію Республіки Білорусь засобами залізничного транспорту на підставі Договору транспортно-експедиторського обслуговування між ТОВ «Евервелле Україна» та ТОВ «ТЕК ХЕДВЕЙ» від 07.08.2019 № 0708/2019-ЕУ (далі Договір експедирування), зокрема у вагони № 95067278, № 95721379, № 95721460, № 95721536, № 95722635, №95592515, 95309357, 95186037, 95721478, 95059069. Надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування підтверджується Актами № 142 від 19.06.2020 та № 145 від 26.06.2020 та не заперечується відповідачем. Операції з експорту зерна сої урожаю 2019 року на територію Республіки підтверджуються вантажними митними деклараціями від 19.06.2020 №/2020/014442 та від 26.06.2020 № 14973 та № 15138.

Собівартість сої урожаю 2019 року, закупленої ТОВ «Евервелле Україна» у ТОВ «УПК Інвест» на підставі Договору поставки та за Специфікаціями № 1, 2 складала 7 899 897, 93 грн. Поставка сої урожаю 2019 року з боку ТОВ «Евервелле Україна» на користь ТОВ «Евервелле» (Естонія) здійснювалась на умова DAP Інкотермс 2010, до пункту переходу Хоробичи/Тереховка на митному кордоні України, де витрати на збут (зважування, зберігання, відвантаження, транспортування тощо) у ТОВ «Евервелле Україна» склали 267 519, 91 грн.

Судом встановлено, що загальні витрати ТОВ «Евервелле Україна» на закупівлю та постачання зерна сої урожаю 2019 року на користь ТОВ «Евервелле» (Естонія) складають 8 157 417, 84 грн. У свою чергу за Додатками № 11, 12 до Контракту ТОВ «Евервелле Україна» поставило сої урожаю 2019 року на користь ТОВ «Евервелле» (Естонія) на загальну суму 8 509 447 грн.

Таким чином дохід ТОВ «Евервелле Україна» за наслідками поставки сої урожаю 2019 року на користь ТОВ «Евервелле» (Естонія) складає 342 029, 16 грн (8 509 447 грн 8 157 417, 84 грн).

Суд також зауважує на тому, що визначальним фактором, який характеризує реальність господарських операцій є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства. А самі податкові органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

Такі правові висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 822/1284/15 та від 30.10.2018 по справі № 826/16134/15.

Матеріалами справи встановлено, що зерно сої урожаю 2019 року, отримане ТОВ «Евервелле Україна» від ТОВ «УПК Інвест» за видатковими накладними № 129 від 11.06.2020, № 130 від 13.06.2020 та № 131 від 16.06.2020 було передане позивачем на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Вітчизна» (далі ТОВ «Вітчизна») на підставі Договору складського зберігання зерна № 1006/К20/1 від 10.06.2020, що підтверджується Актами приймання № 270 від 11.06.2020, № 271 від 13.06.2020 та № 272 від 16.06.2020. Факт руху товару від ТОВ «Евервелле Україна» до ТОВ «Вітчизна» відповідачем не заперечується. Надалі, 19.06.2020 ТОВ «Вітчизна» надано на користь ТОВ «Евервелле Україна» послуги збирання, подачі та подачі-збирання вагонів, що підтверджується Актом від 19.06.2020 № 288, а зерно було перевантажене у залізничні вагони ТОВ «ТЕК ХЕДВЕЙ».

25.06.2020 та 26.06.2020 ТОВ «УПК Інвест» поставлено на користь ТОВ «Евервелле Україна» товар соя врожаю 2019 року, що підтверджується видатковими накладними № 165 та № 166 відповідно. Після отримання товару, останній було зважено, що підтверджується Актом надання послуг зважування від 26.06.2020 № 186 та перевантажено у залізничні вагони ТОВ «ТЕК ХЕДВЕЙ» для подальшого експорту на територію Республіки Білорусь до станцій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до умов, передбачених Додатками № 11, 12 до Контракту.

У цьому зв`язку суду слід зауважити на тому, що на стор. 20 Акту перевірки ГУ ДПС у Рівненській області включено витрати понесені ТОВ «Евервелле Україна» на послуги транспортно-експедиторського обслуговування надані ТОВ «ТЕК ХЕДВЕЙ» до узгодженої суми бюджетного відшкодування, вказаної у податковій декларації позивача з податку на додану вартість за червень 2020 року.

Суд також бере до уваги, що у зв`язку з поставкою зерна сої урожаю 2019 року позивачем складено та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 11.06.2020 № 24, від 12.06.2020 № 25, від 13.06.2020 № 26, від 16.06.2020 № 27, від 23.06.2020 № 59 та від 26.06.2020 № 60 на загальну суму податку на додану вартість 1 579 979, 57 грн.

Відповідно до абз. 3 п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна, зареєстрована після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

У ході судового розгляду ГУ ДПС у Рівненській області підтвердило, що не має зауважень до факту реєстрації податкових накладних з боку ТОВ «УПК Інвест» на користь ТОВ «Евервелле Україна».

За наведених вище обставин, суд не погоджується з доводами ГУ ДПС у Рівненській області про нереальність операцій поставки зерна сої урожаю 2019 року, здійснені між ТОВ «Евервелле Україна» та ТОВ «УПК Інвест» у червні 2020 року. Вказані господарські операції підтверджуються позивачем належними та допустимими первинними бухгалтерськими документами, що посвідчують фактичний рух товару у межах господарської діяльності платника, відображають ділову мету виконання господарських зобов`язань перед контрагентом ТОВ «Евервелле Україна» та конкретизують економічну ціль отримання прибутку.

Оцінюючи довід ГУ ДПС у Рівненській області про неможливість підтвердження реальності операції з поставки зерна сої урожаю 2019 року внаслідок наявності у базах даних ДПС України та інших реєстрах органів виконавчої влади податкової інформації про порушення контрагентами ТОВ «Евервелле України» податкового законодавства, суд вважає зауважити на такому.

Виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування валових витрат (витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування) та податкового кредиту можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Також, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Тотожні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 806/417/15, від 21.01.2021 у справі № 820/11465/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4938/17, від 19.01.2021 у справі № 2а/2570/2159/2012, від 23.12.2020 у справі № 815/6018/16, від 23.12.2020 у справі № 813/45/14, від 10.12.2020 у справі № 826/15975/14, від 24.11.2020 у справі № 815/4015/16.

Окремо суд звертає увагу, що сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, а відтак відсутність та/або ненадання сертифікату якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 по справі № 814/1792/17, від 30.04.2020 по справі № 818/806/16, від 05.02.2019 по справі № 813/123/16, від 13.11.2018 по справі № 805/528/17-а, від 16.10.2018 по справі № 804/9952/15, від 11.09.2018 по справі № 804/4787/16.

Окрім того, судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що відповідні сертифікати якості на зерно сої урожаю 2019 року наявні у ТОВ «Евервелле Україна» та подавалися у складі документації при проходженні митних процедур експорту зерна до Республіки Білорусь.

Таким чином суд погоджується з доводами ТОВ «Евервелле Україна» щодо незаконності та необґрунтованості висновків ГУ ДПС у Рівненській області стосовно нереальності господарських операцій поставки зерна сої урожаю 2019 року з боку ТОВ «УПК Інвест» на користь ТОВ «Евервелле Україна». Висновок відповідача про незаконність податкового кредиту у розмірі 1 579 980 грн є передчасним, протилежного ГУ ДПС у Рівненській області не доведено, а матеріали справи не спростовано, у зв`язку з чим висновки податкових повідомлень-рішень від 01.12.2020 № та № у частині завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 1 436 288 грн та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 143 693 грн є передчасними, а відтак підлягають скасуванню.

Щодо наявності у ТОВ «Евервелле Україна» податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з придбанням об`єктів нерухомості у квітні 2020 року та незаконності бюджетного відшкодування, отриманого у квітні 2020 року, за фактом придбання об`єктів нерухомості, суд вважає зазначити на такому.

Судом встановлено, що у квітні 2020 року ТОВ «Евервелле Україна» придбано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелітагро» (далі ТОВ «Укрелітагро») об`єкти нерухомості, зокрема:

- Договір купівлі-продажу № 612 від 14.04.2020 зерноскладу № 1 (літ. «Д»), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 1210 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246;

- Договір купівлі-продажу № 613 від 14.04.2020 зерносклад № 2 (літ. «Ж»), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 897, 3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246

- Договір купівлі-продажу № 614 від 14.04.2020 зерносклад № 3 (літ. «З»), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 1 206, 6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246

- Договір купівлі-продажу № 615 від 14.04.2020 зерносклад № 4 (літ. «К» ), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 1 182, 4 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246

- Договір купівлі-продажу № 616 від 14.04.2020 будинок лабораторії (літ. «О» ), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 88, 9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246

- Договір купівлі-продажу № 617 від 14.04.2020 зерносушилка із зерносушильним агрегатом (літ. « Н »), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 79, 1 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246

- Договір купівлі-продажу № 618 від 14.04.2020 робоча насінево-очисна башня (літ. «Л-1»), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 182, 9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246

- Договір купівлі-продажу № 619 від 14.04.2020 робоча насінево-очисна башня (літ. «М-1»), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 78, 6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246

- Договір купівлі-продажу № 620 від 14.04.2020 баня (літ. «Т1» ), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 98, 9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246

- Договір купівлі-продажу № 621 від 14.04.2020 вагова будка (літ. «П» ), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 20, 7 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246

- Договір купівлі-продажу № 622 від 14.04.2020 пожежне депо (літ. «Р» ), що знаходиться за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Клевань, вул. Козацька, 10, загальною площею 27 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246.

Судом встановлено, що ТОВ «Евервелле України» у квітні 2020 року за наслідками вказаних операцій купівлі-продажу нерухомості було сформовано податковий кредит у розмірі 912 089, 58 грн, який було заявлено до бюджетного відшкодування у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року. У контексті зазначених обставин суд зауважує на абз. 14 стор. 17 Акту перевірки, де ГУ ДПС у Рівненській області зафіксовано, що сума податку на додану вартість у розмірі 912 089, 58 грн була відшкодована на банківський рахунок ТОВ «Евервелле Україна» за наслідками камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року. У судовому засіданні представник відповідача підтвердила обставину відшкодування ТОВ «Евервелле Україна» податку на додану вартість, сформованого за операціями купівлі-продажу нерухомості у квітні 2020 року. Тотожна обставина визнається позивачем підтверджена під час судового розгляду та відображена у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. З оглядну на встановлені обставини, суд вважає обставину відшкодування сум податку на додану вартість, сформованих за операціями купівлі-продажу нерухомості позивачем у квітні 2020 року доведеною у розумінні та на підставі ч.1 ст. 78 КАС України.

У ході судового розгляду було встановлено, що у додатку № 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року, заявлені ТОВ «Евервелле Україна» суми бюджетного відшкодування, сформовані у податкові (звітні) періоди березня, травня та червня 2020 року.

Таким чином суд зауважує на тому, що обставини формування податкового кредиту, які відбулися у квітні 2020 року за фактом придбання об`єктів нерухомості, не могли входити до об`єкту перевірки, оскільки правилами абз.2 пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України у кореспонденції зі п. 76.3 ст. 76 та ст. 200 ПК України унормовано, що перевірка бюджетного відшкодування здійснюється відповідно до показників бюджетного відшкодування, які зазначені у податковій декларації та додатках до неї, та у контексті податкових (звітних) періодів, у яких такі суми заявленого бюджетного відшкодування були сформовані. Показники податкових (звітних) періодів, що не брали участі у формуванні сум бюджетного відшкодування, заявленого платником у податковій декларацій, не є об`єктом перевірки, відтак перевірка таких показників суперечить межам та порядку процедури податкового контролю бюджетного відшкодування, заявленого платниками.

Суд зауважує, що сторонами підтверджено факт узгодження та відшкодування суми податку на додану вартість, сформованої ТОВ «Евервелле Україна» за наслідками операції купівлі-продажу об`єктів нерухомості у квітні 2020 року за фактом проведення камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року. Натомість ГУ ДПС у Рівненській області фактично проведено повторну перевірку показників бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2020 року та порядку їхнього формування, що знаходиться поза межами перевірки показників бюджетного відшкодування, заявленого позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року.

У випадку, коли сума заявленого платником бюджетного відшкодування підтверджена контролюючим органом у межах камеральної перевірки, то у подальшому податковий орган не має правових підстав для перевірки такої суми у тому числі шляхом проведення документальної позапланової перевірки.

Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.03.2020 по справі № 460/2939/18, відтак на підставі ч.5 ст. 242 КАС України є обов`язковим для врахування судом.

Отож суд погоджується з доводами ТОВ «Евервелле Україна» щодо відсутності у ГУ ДПС у Рівненській області публічної компетенції щодо повторної перевірки законності формування бюджетного відшкодування, заявленого позивачем у квітні 2020 року у межах перевірки сум бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Евервелле Україна» за червень 2020 року.

Судом також встановлено, що основним видом економічної діяльності є оптова торгівля зерном, недоробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 2010 -46.21 (основний).

Тобто господарська діяльність ТОВ «Евервелле Україна» пов`язана у тому числі з транспортуванням, збереженням, сушінням зерна, насіння тощо. У абз. 1 стор. 18 Акту перевірки ГУ ДПС у Рівненській області зазначено, що для зберігання зерна ТОВ «Евервелле Україна» користується послугами елеваторів, які надають такі послуги зберігання, сушіння зерна та його збереження на платній основі. У ході судового розгляду сторони підтвердили вказані обставини.

Тобто придбані об`єкти нерухомості (зерносклади, робочі насіннєво-очисні башні, зерносушилка тощо) за своїм функціональним призначенням забезпечуватимуть ТОВ «Евервелле Україна» можливість реалізації основного виду господарської діяльності без залучення третіх осіб, що пояснює економічну та ділову мету їхнього придбання.

Відповідно до пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу)

У ході судового розгляду позивачем було доведено, що придбані об`єкти нерухомості не придатні до нормальної експлуатації, стан основних конструктивних елементів незадовільний, об`єкти нерухомості забезпечені лише постачанням електричної енергії. Вказані обставин підтверджуються висновками приватного підприємства «Експертно-консалтингова фірма «Приватна справа»» про вартість об`єктів нерухомості від 14.02.2020 відповідно по кожному з об`єктів нерухомості, придбаному ТОВ «Евервелле Україна» та Звітом про проведення технічного обстеження зерноскладу № 1, зерноскладу № 2 та насіннєво-очисної башні від 07.05.2020, підготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Вест Експерт».

Судом встановлено, що вказані об`єкти нерухомості перебувають у стані ремонту (добудови), що підтверджується зокрема операціями купівлі будівельного інструментарію у ТОВ «Альфа-Ліберті», посвідчуються видатковою накладною на поставку будівельного інструментарію № 45 від 17.07.2020 від ТОВ «Альфа-Ліберті», товарно-транспортною накладною № 2143 від 22.07.2020; видатковим накладними 110753 від 28.07.2020, № 109735 від 20.07.2020, № 108978 від 14.07.2020, № 108574 від 10.07.2020, № 107956 від 06.07.2020 від ПП «Будіндустріяресурс», видатковими накладними № 85 від 30.06.2020, № 84 від 30.06.2020 та товаро-транспортними накладними № Р84 від 30.06.2020 та № Р85 від 30.06.2020.

Для виконання ремонтних робіт ТОВ «Евервелле Україна» було укладено Договір надання послуг від 10.08.2020 № 2020-08-10 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , за наслідками виконання якого було здійснено ремонт даху та проведено кровельні роботи, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт від 01.10.2020 № 1, від 31.10.2020 № 2, від 31.10.2020 № 3, від 31.10.2020 № 4, від 31.10.2020 № 5 на 12 арк.

Таким чином суд погоджується з позивачем, що об`єкти нерухомості, придбані ТОВ «Евервелле Україна» у квітні 2020 року з метою використання їх у господарській діяльності позивача, однак не можуть фізично використовуватись позивачем у господарській діяльності внаслідок незадовільного технічного стану та виконання ремонтних робіт. При цьому функціональне призначення придбаного комплексу споруд направлене на забезпечення операцій безпосередньо пов`язаних з господарською діяльністю платника.

У Акті перевірки та відзиві ГУ ДПС у Рівненській області на позовну заяву не вказано на обставини використання вказаних об`єктів нерухомості у операціях, що не відповідають господарській діяльності ТОВ «Евервелле Україна», як і не доведено можливість використання таких об`єктів нерухомості не для забезпечення господарської діяльності позивача. Протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у ТОВ «Евервелле України» не виникає податкового зобов`язання з податку на додану вартість у порядку пп. «г» п. 198. 5 ст. 198 ПК України, оскільки об`єкти нерухомості, які придбані позивачем у квітні 2020 року, відповідають цілям та меті господарських операцій платника та за функціональним призначенням безпосередньо використовуватимуться у господарській діяльності ТОВ «Евервелле Україна».

Щодо доводу відповідача про неможливість дослідження об`єктів нерухомості під час проведення перевірки внаслідок недопуску співробітників ГУ ДПС у Рівненській області до таких споруд, суд зазначає таке.

Відповідно до пп.9 п.4 Розділу ІІІ «Зміст акта (довідки) документальної перевірки» Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727, описова частина акта (довідки) документальної перевірки повинна містити інформацію про проведення огляду виробничих, складських, торговельних та інших приміщень платника податків, що перевіряється, з відображенням результатів такого огляду у відповідному акті (у разі його проведення).

Тобто як у випадку здійснення огляду об`єктів нерухомості, так і у разі наявності перешкод з боку платника податку для проведення огляду, складається акт про результати огляду / про недопуск до огляду, який фіксує обставини, що виникли під час перевірки. Такий акт є невід`ємною частиною Акту перевірки, а інформація про вчинені дії відображається у описовій частині Акту перевірки, як джерела доказової інформації.

Акт перевірки який долучений до матеріалів справи не містить актів, що засвідчують факт недопуску співробітників ГУ ДПС у Рівненській області до приміщень ТОВ «Евервелле Україна», відтак така обставина не доведена відповідачем у порядку, передбаченому ч.1, 2 ст. 77 КАС України.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами ТОВ «Евервелле Україна» щодо незаконності податкового повідомлення-рішення від 01.12.2020 № у частині застосування штрафної санкції на суму податкового кредиту, сформованого у квітні 2020 року за наслідками придбання об`єктів нерухомості у розмірі 912 090 грн.

Щодо арифметичної неузгодженості показників податкового повідомлення-рішення № 01.12.2020 № зі змістом Акту перевірки, суд вважає за необхідне зауважити таке.

За матеріалами справи судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 01.12.2020 № опирається на висновки Акту перевірки, де на стор. 21 відповідачем зафіксовано висновок про завищення суми бюджетного відшкодування, що первинно були відображені у абз. 2, 3, 4 пункту 4 висновків Акту перевірки, зокрема:

- встановлено завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за червень 2020 року на суму 1 404 112, 25 грн (абз.2 пункту 4 Акту перевірки);

- встановлено завишення суми бюджетного відшкодування по декларації за червень 2020 року на суму 152 903 грн (абз. 3 пункту 4 Акту перевірки);

- встановлено завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2020 року на суму 912 090 грн (абз. 4 пункту 4 Акту перевірки).

На підставі викладених висновків Акту перевірки загальна сума завищення бюджетного відшкодування складала 2 469 105, 25 грн.

Судом встановлено, що рішенням ДПС України від 30.11.2020 № 33592/6/99-00-06-02-01-06 було скасовано висновки Акту перевірки у частині завищення бюджетного відшкодування на суму 152 903 грн, що входило до суми 2 469 105, 25 грн. Тобто після процедури адміністративного оскарження загальна сума завищення бюджетного відшкодування у розмірі 2 469 105, 25 грн зменшилась 152 903 грн, а відтак становить 2 316 202, 25 грн (2 469 105, 25 грн 152 903 грн).

Відповідно до змісту податкового повідомлення-рішення від 01.12.2020 № та розрахунку штрафних санкцій сума завищення бюджетного відшкодування становить 2 348 378 грн та складається з двох величин 1 436 288 грн та 912 090 грн.

Суд приходить до висновку, що загальна сума завищення бюджетного відшкодування відображена у податковому повідомленні-рішення від 01.12.2020 № , яка є базою для розміру штрафної санкцій перевищує величину суми завищення бюджетного відшкодування, зафіксованої у змісті Акту перевірки на 32 175, 15 грн (2 348 378 грн 2 316 202, 5 грн).

За змістом стор. 16-18 Акту перевірки судом встановлено, що величина 912 090 грн, що відображена у базі штрафу, змістовно пов`язується з висновком ГУ ДПС у Рівненській області про наявність у ТОВ «Евервелле Україна» податкових зобов`язань з податку на додану вартість на підставі пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України внаслідок використання нерухомості, придбаної у квітні 2020 року, у операціях, що не відповідають господарській діяльності ТОВ «Евервелле Україна».

Однак зі змісту Акту перевірки та відзиву на позовну заяву не вдається встановити арифметичне походження показника суми 1 436 288 грн, що є елементом бази штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 01.12.2020 № . Відповідачем не було надано суду детального розрахунку, який би пояснював арифметичне та фактичне походження вказаної величини, та спростовував би доводи позивача. Протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до абз.1 п. 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків-юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727, акт документальної перевірки службовий документ який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (пункт 86.8 статті 86 ПК України).

Тобто відомості, які фіксуються податковим органом у податковому повідомленні-рішенні є похідними та змістовно пов`язаними з описовою та резолютивною частиною Акту перевірки, оскільки саме Акт перевірки є носієм доказової інформації, а податкове повідомлення-рішення обумовлює майнові обов`язки у платника опираючись на обставини та показники, викладені у Акті перевірки.

У свою чергу суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість акта індивідуальної дії, яке визнається протиправним і скасовується, інше податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій, яке б відповідало закону, або давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Означений правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 826/11513/15, відтак у порядку ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом під час застосування норми права.

Таким чином суд погоджується з доводами ТОВ «Евервелле Україна» про те, що податкове повідомлення-рішення від 01.12.2020 № складене без змістовного та арифметичного зв`язку з Актом перевірки, що зумовлює його необгрунтованість та незаконність, а відтак у порядку пп. 1, 4 ч.3 ст. 2 КАС України є окремою підставою для його скасування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а суд згідно ст. 90 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

З огляду на припис наведеної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішень контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов`язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Таким чином, позивач довів суду обґрунтованість позовних вимог. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірність його дій.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір в сумі 21 020 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 883 від 04.12.2020.

Відтак, судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору в зазначеній сумі підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА" (35600, вул. Свободи, 2, м. Дубно, Рівненська область, ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, вул. Відінська, 12, м. Рівне, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 01.12.2020 № та № .

Стягнути на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА" (35600, вул. Свободи, 2, м. Дубно, Рівненська область, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, вул. Відінська, 12, м. Рівне, ) судові витрати на суму 21020 (двадцять одну тисячу двадцять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 22 квітня 2021 року

Суддя Д.П. Зозуля