Справа № 460/7234/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 460/7234/20

адміністративне провадження № К/9901/13694/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області (далі - ТУ ДСА України в Житомирській області), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати їй суддівської винагороди за квітень - серпень 2020 року, із застосуванням статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»; стягнути з ТУ ДСА України в Житомирській області суму суддівської винагороди у розмірі 109392,76 грн за період квітень - серпень 2020 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії ТУ ДСА в Житомирській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за квітень - серпень 2020 року, із застуванням статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Стягнути з ТУ ДСА в Житомирській області на користь ОСОБА_1 суму суддівської винагороди в розмірі 109392,76 грн за період квітень - серпень 2020 року.

14 квітня 2021 року ТУ ДСА України в Житомирській області подало касаційну скаргу на рішення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути і скасувати судові рішення та відмовити в позові.

Предметом спору у цій справі є обчислення розміру суддівської винагороди, з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що позивач працює суддею, що у значенні Закону України «Про запобігання корупції» (норми якого були чинними на час відкриття провадження у справі судом першої інстанції), передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, проте які саме норми права потребують такого висновку ТУ ДСА України в Житомирській області не зазначило, а лише послалося на велику кількість подібних справ у судах першої та апеляційної інстанцій. Крім того, заявник послався на рішення Верховного Суду у справі №340/1916/20 та зазначив, що предметом спору у цій справі є виплата суддівської винагороди із застосуванням обмежень у квітні 2020 року. Наведене спростовує доводи відповідача про відсутність висновків Верховного Суду у подібній категорії справ.

Водночас, інші доводи ТУ ДСА України в Житомирській області зводяться до відсутності у нього права здійснювати нарахування суддівської винагороди поза межами бюджетних асигнувань, відсутності видатків у бюджеті на здійснення таких виплат, цитування норм законодавства, яким урегульована процедура визначення видатків на утримання суддів, тлумачення висновків Конституційного Суду України, з посиланням на висновки Верховного Суду у справах №№820/2462/17, 804/3790/17 та 814/1274/17, що не є подібними до спірних правовідносин. Такі доводи мають суб`єктивний характер і виключають можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України. Інші аргументи скарги також зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів у справі та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Лише посилання заявника на відсутність висновків Верховного Суду, за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Враховуючи те, що ТУ ДСА України в Житомирській області не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко