Справа № 813/1814/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Клименко О.М.
УХВАЛА

про призначення експертизи

07 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 813/1814/17 пров. № А/857/15474/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Макарика В.Я., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Волошин М.М.

представника апелянта: Іванського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про проведення судово-економічної експертизи у справі за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 813/1814/17 за адміністративним позовом Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

17.05.2017р. позивач Державне територіально-галузеве об`єднання "Львівська залізниця" звернувся з позовом до Офісу великих платників податків Держаної податкової служби) в якому просив суд, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- №/13199 від 17 жовтня 2016 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «частина чистого прибутку (доход) господарських організацій, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 37 696 561,25 грн.;

- № від 03 травня 2017 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 62 295 118,00 грн.;

- № від 03 травня 2017 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 22 077 672,50 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що податковий орган провів документальну планову виїзну перевірку Державного територіально-галузевого об`єднання "Львівська залізниця" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 01 січня 2013 року - 31 грудня 2015 року, за результатами якої складено акт № 309/28-06-14-00/01059900 від 29 вересня 2016 року.

Із змісту акту перевірки видно, що контролюючий орган встановив наступні порушення:

- абз. б пп. 14.1.13, пп. 14.1.36, пп. 14.1.203 п. 14.1 ст. 14; п. 44.1, п. 44.2 ст. 44; пп.135.4.1 п. 135.4 ст. 135; п. 137.1, п. 137.4 ст. 137; пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134; пп.138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8, пп. 138.10.6 п. 138.10 ст. 138; пп. 139.1.5, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 01 січня 2015 року); п. 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року №860/4153; пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134; п. 135.1 ст. 135; п. 137.1 ст. 137; п. 138.2, пп.138.3.2 п. 138.3 ст. 138 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла з 01 січня 2015 року); п. 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року № 92, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 14 «Оренда», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2000 року № 181; п. 5, п. 6, п. 7, п. 9, п. 11, п. 12, п. 27 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року № 27/4248, а саме: занижено податок на прибуток;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, ст.198 Податкового кодексу України, а саме: занижено податок на додану вартість;

- п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року № 860/4153; п. 5, п. 6, п. 7, п. 9, п. 11, п. 12, п. 27 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248; п. 7, п. 8 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10 серпня 2000 року № 193; Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 14 «Оренда», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2000 року № 181; Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року № 92; п. 1-3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року № 138, а саме: занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за 2015 рік на загальну суму 30 157 249 грн.

17 жовтня 2016 року на підставі акта перевірки податковий орган прийняв податкове повідомленнярішення № /13199, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних, унітарних підприємств та їх об`єднань), що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 37 696 561,25 грн., у т.ч. за основним платежем - 30 157 249 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7 539 312,25 грн., а також податкові повідомлення-рішення №/13202; № /13201 про збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарг від 16 березня 2017 року № 5230/6/99-99-11-01-02-25 вищевказані податкові повідомлення-рішення скасовані в частині визначення податкового зобов`язання з податку на додану вартість, податку на прибуток та частини чистого прибутку за рахунок невизнання перевіркою взаємовідносин з ТОВ «Вірамакс Україна», ТОВ «Торговий дім Енергетичне машинобудування», ТОВ «Еко-Хім», ПП «Сонячне об`єднання», ТОВ «ТЕХНО ЮГ» (ТОВ «СЕТАМ ТЕХНОСЕРВІС»), Підприємства об`єднання громадян Гільдія інженерів технічного нагляду за будівництвом об`єктів архітектури - УКРБУДІНЖИНІРИНГ, ТОВ «Промдорсервіс», ТОВ НВП «Інструментальний центр», ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ПУШАН», ПП «ЕКСІМ АВТО», ТОВ «Роста Україна», ТОВ «Електротехнічна компанія ЗЕНІТ», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЄВРОСВІТЛО».

За наслідками адміністративного оскарження податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 03 травня 2017 року №, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 6 229 518 грн., у тому числі за основним платежем - 4 153 012 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2 076 506 грн. та податкове повідомлення-рішення від 03 травня 2017 року №, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 22 077 672,50 грн., у тому числі за основним платежем - 20 777 108 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1 300 564,50 грн.

Отже, підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є висновки проведеної документальної планової виїзної перевірки ДТГО «Львівська залізниця» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 01 січня 2013 року - 31 грудня 2015 року, за результатами якої складено акт № 309/28-06-14-00/01059900 від 29 вересня 2016 року та прийнято рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарг від 16 березня 2017 року № 5230/6/99-99-11-01-02-25

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 813/1814/17 року позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Офіс великих платників податків Державної податкової служби подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

ст.1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

З ініціативи апеляційного суду в судовому засідання вирішувалось питання про призначення судово-економічної експертизи, оскільки для остаточного вирішення питання щодо наявності підстав для висновків податкового органу необхідні спеціальні знання у сфері економіки, бухгалтерського обліку, податкового законодавства.

02.03.2021 на адресу суду надійшла заява апелянта Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якій зазначено, що під час проведення перевірки Державного територіально-галузевого об`єднання "Львівська залізниця" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 01 січня 2013 року - 31 грудня 2015 року, за результатами якої складено акт № 309/28-06-14-00/01059900 від 29 вересня 2016 року встановлено ряд порушень, які потребують чіткого надання відповіді для повного та об`єктивного розгляду справи.

Апелянт вважає, що для правильного вирішення справи необхідні спеціальні знання в галузі бухгалтерського та податкового обліку, а тому на вирішення судово-економічної експертизи необхідно поставити наступні питання:

Чи підтверджується в повній мірі виявлені в позивача під час перевірки :

1) завищення собівартості виконаних робіт (наданих послуг), в частині списаних на виробництво акумуляторних батарей за 2013рік на загальну суму 1 087 421,67грн.

2) завищення собівартості по виконаних роботах (наданих послуг), в частині списаного понад норму палива на загальну суму 102 191, 80 грн.

3) завищення суми нарахованої амортизації на локомотиви, які не використовувалися у виробничій діяльності через фактичне виведення їх з експлуатації на період проведення модернізації, за 2013рік всього на суму 136 873 грн. Чи оснащення локомотивним лубрикатором ГС-3 СУ 96.ВЛ80.01.ВО згідно договору від 20.06.2013р. №85/2013-ЦЮ, електровозів можна трактувати як капітальний ремонт чи як модернізацію основних засобів.

4) завищення витрат операційної діяльності на суму амортизаційних відрахувань на загальну суму 2 986 823 грн, в т.ч за 2013 рік на суму 1 843 743 грн, за 2014 рік на суму 1 143 080 грн. відповідно до норм пп. 145.1.2 п. 145.1 ст. 145 п.146.2 п.146.15 ст.146 Податкового кодексу України по локомотивам які передані на базу запасу і не використовуються в господарській діяльності.

5) заниження доходів по безоплатної передачі робіт (послуг) медичних послуг, в тому числі передрейсових медичних оглядів машиністів та помічників машиністів, які надаються амбулаторією ВП „Ломотивне депо Львів-Захід ДТГО „Львівська залізниця», які надавалися ДГТО «Південно-Західна залізниця», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2011 №316, якою затверджено «Перелік робіт і послуг, що належать до основної діяльності залізничного транспорту» та «Порядок перерозподілу надходжень доходу від основної діяльності залізничного транспорту», а також вимог Податкового законодавства.

6) чи зміна лізингових платежів має впливати на вартості предмета лізингу з застосуванням такого коефіцієнта, та чи впливає на порушення бухгалтерського та податкового обліку.

7) заниження частину чистого прибутку;

03.03.2021р. в судовому засідання за клопотанням позивача оголошена перерва для надання часу для ознайомлення з заявою апелянта від 02.03.2021р. в якій викладені письмові запитання для призначення в даній справі судово-економічної експертизи та надання часу для формулювання на надання апеляційному суду зі своєї сторони запитань експерту.

23.03.2021р. позивач Державне територіально-галузеве об`єднання "Львівська залізниця" подав через канцелярію суду письмові заперечення на вказану заяву апелянта від 03.03.2021р. При цьому, вважає що сформульовані питання потребують не проведення експертизи, а проведення повторної планової перевірки. Питання не відповідають основним завданням експертизи, не зазначено причин та в якій частині такі питання викликають сумнів. Тому, просив суд, вказану заяву залишити без задоволення та продовжити розгляд справи.

23.03.2021р.,07.04.2021р. в судове засідання представники позивача Завалишин Ю.О., Карпенко Л.В., Березівський О.С., Пантюшева Н.М. не з`явились у зв`язку з зростаючою кількістю захворювань короновірусом COVID-19 та просили відкласти розгляд справи.

В судовому засіданні 07.04.2021р. представник апелянта Іванський В.І. пояснив, що вважає за доцільне призначити по даній справі судово-економічну експертизу.

Заслухавши учасника процесу, аналізуючи матеріали справи, складність спору, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку про те, що існує необхідність застосування спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та стороною по справі не наданий висновок експерта з цих самих питань. За сукупності таких умов слід призначити в даній справі судово-економічну експертизу.

ч.1 ст.102 КАС України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Із змісту ч.3 ч.4 цієї статті видно, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на вирішення судово-економічної експертизи необхідно поставити запитання які вказав апелянт у вищевказаній заяві від 02.03.202р.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку що для повного та об`єктивного з`ясування обставин справи на вирішення експерта слід поставити наступні запитання: чи підтверджується документально зазначене контролюючим органом в акті перевірки № 309/28-06-14-00/01059900 від 29.06.2016р. в період 01.01.2013р.-31.12.2015р. з врахуванням Рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарг від 16.03.2017р. № 5230/6/99-99-11-01-02-25 :

1) заниження Державним територіально-галузево об`єднанням «Львівська залізниця» податку на прибуток.

2) заниження Державним територіально-галузево об`єднанням «Львівська залізниця» податку на додану вартість:

В п.1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затв. наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р. видно, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою усунення будь-яких сумнівів в упередженості судових експертів експертної установи за зоною регіонального обслуговування, забезпечення своєчасного проведення експертизи, колегія суддів вважає за доцільне доручити проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покласти на Офіс великих платників податків Державної податкової служби, оскільки згідно вимог ст. 77 КАС України обов`язок доказування щодо правомірності свого рішення покладається саме на відповідача.

п.4 ст.2 ст.236 КАС України визначено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

У зв`язку з тим, що в справі призначено судово-економічну експертизу, апеляційний суд вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до отримання висновку експертизи.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ст.ст.102, 103, п.4 ч.2 ст.236, ст.310, ч.2 ст.321, ч.2 ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити у справі № 813/1814/17 судово-економічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м.Київ, вул. Смоленська, 6).

Поставити на вирішення судово-економічної експертизи наступні запитання:

Чи підтверджується документально зазначене в акті перевірки податковим органом №309/28-06-14-00/01059900 від 29.06.2016р. в період 01.01.2013р.-31.12.2015р. з врахуванням Рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарг від 16.03.2017р. № 5230/6/99-99-11-01-02-25 :

1) заниження Державним територіально-галузевим об`єднанням "Львівська залізниця" податку на прибуток.

2) заниження Державним територіально-галузевим об`єднанням "Львівська залізниця" податку на додану вартість:

3) заниження Державним територіально-галузевим об`єднанням "Львівська залізниця" частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднання за 2015р. на загальну суму 30 157 249 грн.;

4) завищення Державним територіально-галузевим об`єднанням "Львівська залізниця" собівартості виконаних робіт (наданих послуг), в частині списаних на виробництво акумуляторних батарей за 2013рік на загальну суму 1 087 421,67грн.

5) завищення Державним територіально-галузевим об`єднанням "Львівська залізниця" собівартості по виконаних роботах (наданих послугах), в частині списаного понад норму палива на загальну суму 102 191, 80 грн.

6) завищення Державним територіально-галузевим об`єднанням "Львівська залізниця" суми нарахованої амортизації на локомотиви, які не використовувалися у виробничій діяльності через фактичне виведення їх з експлуатації на період проведення модернізації, за 2013рік всього на суму 136 873 грн. Чи оснащення локомотивним лубрикатором ГС-3 СУ 96.ВЛ80.01.ВО згідно договору від 20.06.2013р. №85/2013-ЦЮ, електровозів можна трактувати як капітальний ремонт чи як модернізацію основних засобів.

7) завищення Державним територіально-галузевим об`єднанням "Львівська залізниця" витрат операційної діяльності на суму амортизаційних відрахувань на загальну суму 2 986 823 грн, в т.ч за 2013 рік на суму 1 843 743 грн, за 2014 рік на суму 1 143 080 грн. відповідно до норм пп. 145.1.2 п. 145.1 ст. 145 п.146.2 п.146.15 ст.146 Податкового кодексу України по локомотивам які передані на базу запасу і не використовуються в господарській діяльності.

8) заниження Державним територіально-галузевим об`єднанням "Львівська залізниця" доходів по безоплатної передачі робіт (послуг) медичних послуг, в тому числі передрейсових медичних оглядів машиністів та помічників машиністів, які надаються амбулаторією ВП „Ломотивне депо Львів-Захід ДТГО „Львівська залізниця», які надавалися ДГТО «Південно-Західна залізниця», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2011 №316, якою затверджено «Перелік робіт і послуг, що належать до основної діяльності залізничного транспорту» та «Порядок перерозподілу надходжень доходу від основної діяльності залізничного транспорту» а також вимог Податкового законодавства.

9) чи зміна лізингових платежів має впливати на вартості предмета лізингу з застосуванням такого коефіцієнта, та чи впливає на порушення бухгалтерського та податкового обліку Державного територіально-галузевого об`єднанням "Львівська залізниця"

Матеріали справи № 813/1814/17 в кількості 86 (вісімдесят шість томів) направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Керівнику експертної установи доручити забезпечення проведення призначеної експертизи із дотримання строків, визначених п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р.

Попередити експерта, якому доручено проведення експертизи, про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, передбачену ст.ст.384, 385 КК України.

Експерту необхідно письмово повідомити апеляційний суд у разі неможливості проведення експертизи.

Після виконання вимог цієї ухвали судовому експерту надати висновок судово-економічної експертизи у справі № 813/1814/17 та повернути матеріали даної справи в кількості 86 (вісімдесят шість томів).

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покласти на Офіс великих платників податків Державної податкової служби.

Роз`яснити особам, які беруть участь у справі, що вони мають право:

а) заявляти відвід експерту;

б) заявляти клопотання про внесення до ухвали про призначення експертизи додаткових питань, що виносяться на вирішення експерта;

в) давати пояснення експерту;

г) ознайомлюватися з висновком експерта або повідомленням про неможливість дати висновок;

д) заявляти клопотання про проведення додаткової чи повторної експертизи.

Зобов`язати учасників процесу в разі необхідності надати в разі поновлення судового розгляду на вимогу експерта усі необхідні для проведення експертизи документи.

Провадження у справі № 813/1814/17 за позовом Державного територіально-галузевого об`єднання "Львівська залізниця" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішення зупинити до отримання висновку судово-економічної експертизи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в частині зупинення провадження в справі у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В іншій частині ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Бруновська
судді В. Я. Макарик
Р. М. Шавель

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю та відсутністю судді Макарика В.Я. з 08.04.2021р. по 19.04.2021р. , повний текст ухвали складено у строк встановлений ч. 3 ст. 243 КАС України, однак підписаний повним складом суду 20.04.2021р.