Справа № 140/2586/21
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2586/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №204120/2021/000056/1 від 13.02.2021року, №204120/2021/000053/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000055/1 від 13.02.2021 року, №204120/2021/000052/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000051/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000050/1 від 10.01.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.01.2021 року між Glory sp. Z.o.o. (Польща) та ФОП ОСОБА_1 було укладено Контракт №04/01/2021-UA. Згiднo дaнoгo кoнтpaктy продавець Польська фірма Glory sp. Z.o.o. (Польща) зобов`язувалась постачати товари в адресу ФOП ОСОБА_1 на умовах DAP Луцьк згідно інвойсів та по ціні зазначеній в інвойсах.

ФOП ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби до митного оформлення було подано товар картопля за наступними митними деклараціями №UA204120/2021/016470, №UA204120/2021/015839, №UA204120/2021/016469, №UA204120/2021/015892, №UA204120/2021/015849, №UA204120/2021/014912.

Зазначає, що під час митного оформлення до кожної з декларацій митному органу було подано достатню кількість документів для завершення митного оформлення за першим методом, а саме: сертифікат якості, пакувальний лист, рахунок фактуру (інвойс), автотранспортну накладну, експортну декларація (країни відправлення товару), банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару, контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару), фітосанітарний сертифікат, листи пояснення.

Однак, Поліською митницею Держмитслужби були прийняті рішення про коригування митної вартості №204120/2021/000056/1 від 13.02.2021року, №204120/2021/000053/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000055/1 від 13.02.2021 року, №204120/2021/000052/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000051/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000050/1 від 10.01.2021 року та картки відмови у митному оформленні.

Із прийнятими рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони прийняті всупереч положенням статей 49, 57, 58 Митного кодексу України, без дотримання умов, передбачених частинами другою-третьою статті 53, частиною шостою статті 54, статтями 55, 64 Митного кодексу України, та без урахування усіх фактичних обставин. Зауважила, що нею були подані всі необхідні та наявні документи, які підтверджують ціну товару і дають можливість визначити митну вартість за основним методом, до того ж надано і інші наявні додаткові документи, які витребовувались митним органом. Подані документи не містили розбіжностей, а тому твердження митного органу викладені в оскаржуваних рішеннях щодо розбіжностей є надуманими та безпідставними і відповідно ніяким чином не впливають на визначення митної вартості за першим методом.

Таким чином позивач наголошує, що нею дотримані вимоги статті 53 Митного кодексу України, а відтак, просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №204120/2021/000056/1 від 13.02.2021року, №204120/2021/000053/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000055/1 від 13.02.2021 року, №204120/2021/000052/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000051/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000050/1 від 10.01.2021 року.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач 08.04.2021 року подав відзив у якому вказав, що під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару встановлено, що документи подані для підтвердження митної вартості товару не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а відтак просив суд в позові відмовити повністю.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 04.01.2021 року між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та Glory sp. Z.o.o. (Польща) (продавець) було укладено контракт № 04/01/2021-UA. За умовами контракту продавець зобов`язується поставити покупцеві картоплю продовольчу врожаю 2020 року, країна походження - Республіка Польща (далі - товар) в асортименті, розміром та в кількості, установлених Контрактом, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та заплатити за нього визначену контрактом грошову суму (ціну). Асортимент, кількість, ціна одиниці товару, його розмір та загальна сума Контракту визначаються Інвойсами, що є невід`ємною частиною цього Контракту; Ціни на товар, вказані в Інвойсах, наведені у польських злотих (PLN) та включають в себе вартість товару та його упаковки. Сумарна вартість контракту складає суму всіх Інвойсів. Ціна, вартість, назва товару обумовлюється в інвойсах на кожну партію товару. Товар поставляється у мішках розміром приблизно 25 кг на піддонах або без піддонів. Покупець проводить 100% попередню оплату за товар, шляхом банківського переказу на рахунок продавця.

Відповідно до додаткової згоди №1 від 14.01.2021 року до контракту №04/01/2021-UA від 04.01.2021 року внесено зміни в контракт, а саме: загальна сума по контракту складає 157 500,00 PLN; товар поставляється в поліетиленових сітках або мішках вагою від 15 до 30 кг на піддонах або без піддонів.

З метою митного оформлення ввезеного товару митним брокером подано електронну митну декларацію типу декларація №UA204120/2021/016470. Під час митного оформлення митному органу було подано наступні документи: сертифікат якості, пакувальний лист; рахунок фактура (інвойс); автотранспортна накладна; експортна декларація (країни відправлення товару); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару; контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару); прайс лист; фітосанітарний сертифікат; листи пояснення.

Поліською митницею Держмитслужби 13.02.2021 року було прийнято рішення про коригування митної вартості №204120/2020/000056/1 та карту відмови у митному оформлення.

Вказано, що документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності та неточності, зокрема: в декларації країни відправлення та в фактурі різниться вартість товару та просив надати наступні документи Враховуючи викладене відповідно до статті 53 та статті 54 МКУ надати: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; 3) прайс-лист, каталог виробника товару для широкого кола осіб; 4) якщо здійснювалось страхування то надати страхові документи.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості (товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість партії товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей.

На виконання вимог митного органу декларантом було надано наступні додаткові документи: Прайс лист (який підтверджує запропоновану ціну); Лист продавця (яким підтверджується заявлена вартість товару, пояснюється різниця заявлена в експортній декларації та інвойсі); Висновок про вартісні характеристики (даним висновком судовий експерт ОСОБА_2 підтвердив що заявлена митна вартість задекларованого товару відповідає ринковій вартості).

Зазначає, що виписку із бухгалтерської документації продавця документи надані не були, оскільки такі документи у позивача відсутні та вони становлять комерційну таємницю продавця, про що свідчить лист продавця.

Документів на страхування вантажу не подавалось, оскільки страхування вантажу не здійснювалось.

Дані обставини повідомлено митний орган листом в якому наведені відповідні пояснення.

З метою митного оформлення ввезеного товару митним брокером подано електронну митну декларацію типу декларація №UA204120/2021/015839. Під час митного оформлення митному органу було подано наступні документи: сертифікат якості, пакувальний лист; рахунок фактура (інвойс); автотранспортна накладна; експортна декларація (країни відправлення товару); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару; контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару); прайс лист; фітосанітарний сертифікат; листи пояснення.

Поліською митницею Держмитслужби 12.02.2021 року було прийнято рішення про коригування митної вартості №204120/2020/000053/1 та карту відмови у митному оформлення.

Вказано, що документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності та неточності, зокрема: в декларації країни відправлення та в фактурі різниться вартість товару; в платіжному дорученні в іноземній валюті від 10.02.2021 №30 вказано інвойс №20-2021 від 10.02.2021р. та інвойс №24-2021 від 10.02.2021, тоді як до митного оформлення подано інвойс №24 з датою видачі 10.02.2021, тобто виданий після платіжного доручення.

Відповідно до статті 53 та статті 54 МКУ, запропоновано надати: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; 3) прайс-лист, каталог виробника товару для широкого кола осіб.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультацій з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості |товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість партії товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей.

На виконання вимог митного органу декларантом було надано наступні додаткові документи: Прайс лист (який підтверджує запропоновану ціну); Лист продавця (яким підтверджується заявлена вартість товару, пояснюється різниця заявлена в експортній декларації та інвойсі); Висновок про вартісні характеристики (даним висновком судовий експерт ОСОБА_2 підтвердив що заявлена митна вартість задекларованого товару відповідає ринковій вартості).

Виписку із бухгалтерської документації продавця документи надані не були, оскільки такі документи у позивача відсутні та вони становлять комерційну таємницю продавця, про що свідчить лист продавця.

Документів на страхування вантажу не подавалось, оскільки страхування вантажу не здійснювалось.

Дані обставини повідомлено митний орган листом в якому наведені відповідні пояснення.

З метою митного оформлення ввезеного товару митним брокером подано електронну митну декларацію типу декларація №UA204120/2021/0l6469. Під час митного оформлення митному органу було подано наступні документи: сертифікат якості, пакувальний лист; рахунок фактура (інвойс); автотранспортна накладна; експортна декларація (країни відправлення товару); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару; контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару); прайс лист; фітосанітарний сертифікат; листи пояснення.

Поліською митницею Держмитслужби 13.02.2021 року було прийнято рішення про коригування митної вартості №204120/2020/000055/1 та карту відмови у митному оформлення.

Вказано, що документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності та неточності, зокрема: в декларації країни відправлення та в фактурі різниться вартість товару, відсутня загальна сума контракту та просив надати наступні документи. Враховуючи викладене відповідно до статті 53 та статті 54 МКУ, запропоновано надати: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; 3) прайс-лист, каталог виробника товару для широкого копа осіб; 4) страхові документи.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості |товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України) що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість партії товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей.

На виконання вимог митного органу декларантом було надано наступні додаткові документи: Прайс лист (який підтверджує запропоновану ціну); Лист продавця (яким підтверджується заявлена вартість товару, пояснюється різниця заявлена в експортній декларації та інвойсі); Висновок про вартісні характеристики (даним висновком судовий експерт ОСОБА_2 підтвердив що заявлена митна вартість задекларованого товару відповідає ринковій вартості).

Виписку із бухгалтерської документації продавця документи надані не були, оскільки такі документи у позивача відсутні та вони становлять комерційну таємницю продавця, про що свідчить лист продавця.

Документів на страхування вантажу не подавалось, оскільки страхування вантажу не здійснювалось.

Дані обставини повідомлено митний орган листом в якому наведені відповідні пояснення.

З метою митного оформлення ввезеного товару митним брокером подано електронну митну декларацію типу декларація №UA204120/2021/015976. Під час митного оформлення митному органу було подано наступні документи: сертифікат якості, пакувальний лист; рахунок фактура (інвойс); автотранспортна накладна; експортна декларація (країни відправлення товару); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару; контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару); прайс лист; фітосанітарний сертифікат; листи пояснення.

Поліською митницею Держмитслужби 12.02.2021 року було прийнять Рішення про коригування митної вартості №204120/2020/000052/1 та карту відмови у митному оформлення.

Вказано, що документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності та неточності, зокрема: в декларації країни відправлення та в фактурі різниться вартість товару і в платіжному дорученні в іноземній валюті від 05.02.2021 №29 вказано інвойс №20-2021 від 05.02.2021р. та інвойс №21-2021 від 05.02.2021, тоді як до митного оформлення подано інвойс №22 з датою видачі 10.02.2021, тобто виданий після платіжного доручення та просили надати наступні документи.

Враховуючи викладене відповідно до статті 53 та статті 54 МКУ, запропоновано надати: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; 3) прайс-лист, каталог виробника товару для широкого копа осіб; 4) страхові документи.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості |товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість партії товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей.

На виконання вимог митного органу декларантом було надано наступні додаткові документи: Прайс лист (який підтверджує запропоновану ціну); Лист продавця (яким підтверджується заявлена вартість товару, пояснюється різниця заявлена в експортній декларації та інвойсі); Висновок про вартісні характеристики (даним висновком судовий експерт ОСОБА_2 підтвердив що заявлена митна вартість задекларованого товару відповідає ринковій вартості).

Документів на страхування вантажу не подавалось, оскільки страхування вантажу не здійснювалось.

В рішенні митним органом зазначено, що в платіжному дорученні в іноземній валюті від 05.02.2021 №29 вказано інвойс №20-2021 від 05.02.2021р. та інвойс №21-2021 від 05.02.2021, тоді як до митного оформлення подано інвойс №22 з датою видачі 10.02.2021, тобто виданий після платіжного доручення.

Позивач зазначив, що дані обставини та факти не відповідають дійсності, оскільки в платіжному дорученні від 05.02.2021р. №29, окрім, інвойсів №20. №21 від 05.02.2021р.. вказано інвойс №22 та №23 від 05.02.2|021 р. Це інвойс проформа, який також був поданий до митного оформлення.

Проформа-інвойс (proformainvoice) є попередніми рахунком, виставленим за оплату товару постачальником (експортером, продавцем, відправником). Після того, як суми оплати повністю узгоджені і затверджені, виставляється рахунок-інвойс. В даному випадку у звязку із тим , що контрактом на поставку товарів передбачено передоплату, продавцем було сформовано проформу інвойс №22 від 05.02.2021 (для передоплати, власне вказаним платіжним доручення або світ рахунком і підтверджується така оплата), а потім продавцем був виставлений рахунок-фактуру №22 від 10.02.2021р. на відправку товарів. Тому жодних розбіжностей в поданих до митного оформлення немає.

Також в Банківському платіжному документі, що був поданий під час митного оформлення SWIFT №(MUR) 29 від 05.02.2021р., зазначається, що оплата проведена по наступних інвойсах №20-2021 та №21-2021, №22-2021, №23-2021 в загальній сумі 25200 пол. зл. Кожен з вказаних рахунків виписаний на суму 6300 пол.зл., що разом складає 25200 пол.зл.

Дані обставини повідомлено митний орган листом в якому наведені відповідні пояснення.

З метою митного оформлення ввезеного товару митним брокером подано електронну митну декларацію типу декларація №UA204120/2021/015849. Під час митного оформлення митному органу було подано наступні документи: сертифікат якості, пакувальний лист; рахунок фактура (інвойс); автотранспортна накладна; експортна декларація (країни відправлення товару); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару; контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару); прайс лист; фітосанітарний сертифікат; листи пояснення.

Поліською митницею Держмитслужби 12.02.2021 року було прийнято рішення про коригування митної вартості №204120/2020/000051/1.

Вказано, що документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності та неточності, зокрема: в декларації країни відправлення та в фактурі різниться вартість товару та запропоновано надати наступні документи.

Враховуючи викладене відповідно до статті 53 та статті 54 МКУ, запропоновано надати: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; 3) прайс-лист, каталог виробника товару для широкого копа осіб; 4) страхові документи.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості |товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість партії товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей.

На виконання вимог митного органу декларантом було надано наступні додаткові документи: Прайс лист (який підтверджує запропоновану ціну); Лист продавця (яким підтверджується заявлена вартість товару, пояснюється різниця заявлена в експортній декларації та інвойсі); Висновок про вартісні характеристики (даним висновком судовий експерт ОСОБА_2 підтвердив що заявлена митна вартість задекларованого товару відповідає ринковій вартості).

Документів на страхування вантажу не подавалось, оскільки страхування вантажу не здійснювалось.

Дані обставини повідомлено митний орган листом в якому наведені відповідні пояснення.

З метою митного оформлення ввезеного товару митним брокером подано електронну митну декларацію типу декларація №UA204120/2021/014912. Під час митного оформлення митному органу було подано наступні документи: сертифікат якості, пакувальний лист; рахунок фактура (інвойс); автотранспортна накладна; експортна декларація (країни відправлення товару); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару; контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару); прайс лист; фітосанітарний сертифікат; листи пояснення.

Поліською митницею Держмитслужби 10.02.2021 року було прийнято рішення про коригування митної вартості №204120/2020/000050/1 та карту відмови у митному оформлення.

Вказано, що документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності та неточності, зокрема: в декларації країни відправлення та в фактурі різниться вартість товару та запропоновано надати наступні документи.

Враховуючи викладене відповідно до статті 53 та статті 54 МКУ, запропоновано надати: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; 3) прайс-лист, каталог виробника товару для широкого копа осіб; 4) страхові документи.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості |товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість партії товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей.

На виконання вимог митного органу декларантом було надано наступні додаткові документи: Прайс лист (який підтверджує запропоновану ціну); Лист продавця (яким підтверджується заявлена вартість товару, пояснюється різниця заявлена в експортній декларації та інвойсі); Висновок про вартісні характеристики (даним висновком судовий експерт ОСОБА_2 підтвердив що заявлена митна вартість задекларованого товару відповідає ринковій вартості).

Документів на страхування вантажу не подавалось, оскільки страхування вантажу не здійснювалось.

Дані обставини повідомлено митний орган листом в якому наведені відповідні пояснення.

Позивач, не погодившись з рішеннями Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №204120/2021/000056/1 від 13.02.2021року, №204120/2021/000053/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000055/1 від 13.02.2021 року, №204120/2021/000052/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000051/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000050/1 від 10.01.2021 року, звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України від 13.03.2012 року №4495-VІ.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У свою чергу, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі №821/110/18 зазначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваних рішень, посадовою особою митного органу зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Однак, суд звертає увагу, що в оскаржуваних рішеннях відповідач не вказав на невірність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 року у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 року у справі № 820/6315/15 суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як зазначено судом в митного органу по усіх шести вищезазначених деклараціях були винесені рішення про коригування митної вартості із ідентичними зауваженнями, а саме в декларації країни відправлення та в фактурі різниться вартість товару та запропоновано надати наступні документи: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; прайс-лист, каталог виробника товару для широкого кола осіб; якщо здійснювалось страхування то надати страхові документи.

Під час митного оформлення митному органу було подано наступні документи: сертифікат якості; пакувальний лист; рахунок фактура (інвойс); автотранспортна накладна; експортна декларація (країни відправлення товару); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару; контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару); прайс лист; фітосанітарний сертифікат; листи пояснення.

Так, зокрема проплата коштів за куплений товар по всіх інвойсах здійснювалась в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів продавцеві за SWIFT рахунком, який надавався митному органу і суми в зазначених SWIFT рахунках повністю збігаються із сумами зазначеними в інвойсах.

Щодо додаткових витребовуванимх митним органом документів на виконання вимог митного органу декларантом було надано наступні додаткові документи: прайс лист (який підтверджує запропоновану ціну); лист продавця (яким підтверджується заявлена вартість товару, пояснюється різниця заявлена в експортній декларації та інвойсі); висновок про вартісні характеристики (у всіх випадках декларування було замовлено та надано митному органу висновки судового експерта ОСОБА_2 , якими, останній повністю підтвердив, що заявлена митна вартість задекларованого товару відповідає вартості заявленій в інвойсах). Вказані Висновки експерта, які відповідач вимагав у декларанта не були останнім взяті до уваги.

Крім того, суд вважає безпідставною вимогу митного органу надати висновки про якісні та вартісні характеристики оцінюваного товару. З цього приводу суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товарів не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Виписку із бухгалтерської документації продавця документи надані не були, оскільки такі документи у позивача відсутні та вони становлять комерційну таємницю продавця, про що свідчить лист продавця.

Щодо надання документів на страхування вантажу, то такі документи митному органу надати немає можливості, оскільки страхування вантажу не здійснювалось.

Про ці факти було повідомлено митний орган листом в якому наведені відповідні пояснення, однак митний орган замість того, щоб прийняти дану інформацію до уваги та врахувати при митному оформленні незважаючи на подані пояснення продублював її із листів у оскаржуваних рішеннях. Не враховуючи, що такі документи відсутні в природі оскільки страхування товару не проводилось.

Щодо різниці ціни вказаної в експортній декларації та в інвойсі слід зазначити, що дана обставина вказана NIETEN SERWIS CELNY (Польська фірма декларант) листом, який був наданий митному органу повідомляє, що при заповнення митної декларації, згідно Польського законодавства Міністерство фінансів - Національна податкова адміністрація Інструкції по заповненню митних декларацій A1S/IMPORT, AES AHCS2, NCTS2 від 22 травня 2019 року Варшава, 2019, 4 пункт 4 Закону від 8 січня 1993 року «З податку на товари та послуги та акцизного податку», вибирається середня статистична вартість.

Тому жодних розбіжностей в поданих до митного оформлення документах немає, а тому, твердження митного органу викладені в оскаржуваному рішенні щодо розбіжностей є надуманими та безпідставними і відповідно ніяким чином не впливають на визначення митної вартості за першим методом.

Слід зазначити, що в листах-відповідях, які подані до кожної із зазначених вище декларацій ФОП ОСОБА_1 до Волинської митниці зверталась та просила зорієнтувати її які саме складові частини митної вартості їй необхідно додатково підтвердити, незважаючи що нею було подано усі обов`язкові документи передбачені ч.2 ст.53 МК України. На що декларант від митного органу жодної відповіді не отримала, чим була позбавлена скористатись наданими їй правами.

Щодо зазначених у відзиві розбіжностей, а саме відносно пакування товару та кількості кілограм у мішку, то декларантом було надано теж письмове роз`яснення з цього приводу.

А саме було звернуто увагу на те, що інспектором не досліджено контракт та його додатки в яких зазначено, що картопля розфасована в сітках вагою від 15-30 кг, а не по 25 кг. (п.4.1 Контракту) як вказував інспектор і такі додатки надавались митному органу до Листа пояснення на запит митного органу.

Слід зауважити, що такі розбіжності щодо пакування товару не зазначались у жодному із оскаржуваних рішень митного органу і також не вказувались та не вимагались жодним листом митниці в адресу декларанта по оскаржуваних рішеннях, що свідчить про те, що митний орган навіть не вникає і не досліджує свої ж документи.

Щодо надання прайс-листа відправника від 05.02.2021р. де зазначено ціну з врахуванням розмірів (5-8 см.) декларант не вказував таку інформацію в митній декларації, оскільки така інформація не вказана у первинних товарно-супровідних документах та комерційних документах на основі яких і формується митна декларація, тому зазначення в прайс-листі такої додаткової інформації має виключно загально-інформаційний характер та не впливає на ціну конкретно купленого товару підтвердженого не лише інвойсом, Свіфт рахунком про оплату таких інвойсів, але й листами продавця, які також були надані митному органу однак безпідставно проігноровані.

Згідно із частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити^ митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу:

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене ч. 5 ст. 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч. 3 ст.53 МК України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Саме по собі спрацювання автоматизованої системи аналізу і управління ризиками не є безумовною підставою витребувати додаткові документи.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду № 804/7761/15 від 22.10.2019, № 809/1469/16 від 10.10.2019.

При цьому, коли відповідач просив надати додаткові документи в супереч статтей 53, 54 Митного кодексу митним органом не зазначалось, які складові частини митної вартості необхідно підтвердити, що власне вказує на незаконність та безпідставність вимог щодо витребування додаткових документів

Крім того, у запиті митного органу немає посилання на частину ст. 53 МКУ, яка дає право митному органу витребовувати додаткові документи виключно за наявності конкретних підстав.

Зокрема ч. 3 ст.53 МК України передбачає право митного органу; витребовувати конкретний та чіткий перелік додаткових документів у випадку, якщо документи містять розбіжності, ознаки підробки, не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості.

Одним із принципів здійснення державної митної справи є принцип, додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб (пункт 7 частини першої статті 8 МКУ). У контексті процедури перевірки заявленої митної вартості під час митного контролю та митного оформлення згаданий принцип, означає обов`язок органу доходів і зборів вживати заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною органом доходів і зборів доказам у справі. Це означає, що орган доходів і зборів повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі.

В пункті 2 частини другої статті 52 МКУ вказано не на самому обов`язку надавати відомості, а на тому, якими мають бути ці відомості. А сам обов`язок подання відомостей закріплений у частині першій статті 53 МКУ. При цьому виконання згаданого обов`язку становить підставу презумпції: факт подання документів разом із митною декларацією є підставою для застосування правових наслідків презумпції - автоматичного визнання митної вартості. У свою чергу зміст презумпції, виходячи з положення частини сьомої статті 54 МКУ, полягає в обов`язку органу доходів і зборів «аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів».

Крім того, декларант письмово просив Поліську митницю на виконання ст. 54 МК України виконувати вимоги Митного кодексу України, проводити консультації виключно в письмовій формі, дотримуватись послідовності застосування методів визначення митної вартості із письмовим повідомленням про це декларанта із проведенням консультацій щодо послідовного застосування методів, надавати декларанту письмову інформацію про причини невизнання митної вартості, в разі коригування митної вартості надати письмове обгрунтування числового значення скоригованої митної вартості. Зазначена вимога була митним органом проігнорована, що призвело до прийняття незаконних оскаржуваних рішень.

Як вказано в постанові Верховного Суду від 28.05.2019 року в справі №818/6493/13-а однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, у рішенні вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів); посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень очевидним є те, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх.

Відповідач, зазначивши у спірному рішенні про проведення письмових консультацій з декларантом, не надав доказів того, що він їх провів у належний спосіб. Саме лише посилання на проведення консультації не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів. повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Оскаржувані рішення про коригування митної вартості не містять жодного джерела використаної інформації, навіть на наявну у них митну базу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 19 серпня 2020 року в справі №140/754/19, від 12 березня 2018 року у справі №809/4367/15, від 8 лютого 2019 року у справі №825/648/17, де вказано, що сама по собі наявність у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів є підставою лише для витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, але не для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. В разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

При цьому, рішення про коригування митної вартості товарів таких відомостей не містять. Взагалі, в оскаржуваних рішеннях не вказано належного джерела інформації, а також всупереч вказаній нормі в рішенні відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості, а також такий розрахунок в супереч ст.55 МК не був наданий декларанту на його письмову вимогу.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися інформація спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари да/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; Інформація отримана з мережі Інтернет. Тобто, серед такої величезної кількості дозволених джерел інформації митним органом в оскаржуваному рішенні в графі 33 «Джерела використаної інформації» не зазначено жодного.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товару.

Отже, рішення відповідача №204120/2021/000056/1 від 13.02.2021року, №204120/2021/000053/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000055/1 від 13.02.2021 року, №204120/2021/000052/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000051/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000050/1 від 10.01.2021 року про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому їх слід визнати протиправними та скасувати, а позов задовольнити.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 13 620 грн., сплачений відповідно до платіжних доручень від 12.03.2021 року.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №204120/2021/000056/1 від 13.02.2021року, №204120/2021/000053/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000055/1 від 13.02.2021 року, №204120/2021/000052/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000051/1 від 12.02.2021 року, №204120/2021/000050/1 від 10.01.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 13 620 грн. (тринадцять тисяч шістсот двадцять гривень).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідач: Поліська митниця Держмитслужби (33028, місто Рівне, вулиця Соборна, 104, ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич