Справа № 340/5370/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/5370/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
відповідач: військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позов ОСОБА_2 мотивовано тим, що у період з 15.09.2017 року по 14.09.2020 року він проходив військову службу за контрактом у складі військової частини НОМЕР_2 . У період з 15.09.2017 року по 14.09.2020 року відповідач не здійснював індексацію його грошового забезпечення, що суперечить вимогам Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Крім того, позивач зазначив, що у період з 13.05.2020 року по 13.08.2020 року він брав безпосередню участь у створенні безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області у м. Бахмут та має право на винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" №18 від 20.01.2016 року, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №741 від 29.07.2020 року, яка застосовується з 27.07.2020 року. При його звільненні у запас відповідач протиправно не провів з ним відповідних розрахунків щодо нарахування та виплати цієї винагороди за період з 27.07.2020 року по 13.08.2020 року. З цих підстав позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 15.09.2017 року по 14.09.2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати йому винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій та Луганській областях за період з 27.07.2020 року по 13.08.2020 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплати йому індексацію грошового забезпечення за період з 15.09.2017 року по 14.09.2020 року та винагороду за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях за період з 27.07.2020 року по 13.08.2020 року.

Ухвалою судді від 27.11.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що у період з 14.07.2016 року по 01.03.2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася через відсутність бюджетного фінансування та грошових надходжень від Міністерства оборони України на її виплату. Крім того, стверджував, що позивачу було виплачено винагороду за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №741 від 29.07.2020 року, у розмірі 2741,93 грн. Заперечуючи свою бездіяльність у спірних правовідносинах, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач правом подачі відповіді на відзив не скористався.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у складі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України на посаді кулеметника 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони військової частини.

Наказом командира 307 дисциплінарного батальйону Центрального управління Військової служби правопорядку (по м. Києву і Київській області) №15-РС від 14.08.2020 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом "а" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №178 від 14.09.2020 року ОСОБА_1 з 14.09.2020 року виключено зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення. (а.с. 5)

Позивач звернувся до суду з цим позовом, вважаючи, що військова частина НОМЕР_2 у період проходження ним служби з 15.09.2017 року по 14.09.2020 року протиправно не здійснювала індексацію його грошового забезпечення, а також не виплатила винагороду за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій та Луганській областях за період з 27.07.2020 року по 13.08.2020 року.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 1-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Згідно зі статтею 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Грошове забезпечення військовослужбовців врегульовано статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 1 цієї статті передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення".

За визначенням, наведеним у статті 1 цього Закону, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 року - 103 відсотка).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. (стаття 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення")

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078).

Вказаний Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 року №141) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти до висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Як свідчить матеріали справи, позивач у період з 15.09.2017 року по 14.09.2020 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 . У ці періоди величина індексу споживчих цін перевищувала поріг індексації, установлений статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", а правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення проведення індексації грошових доходів населення неодноразово змінювалися.

Як вбачається із наданої відповідачем інформації про нараховані та виплачені суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з жовтня 2017 року по вересень 2020 року, позивачу нараховано та виплачено індексацію його грошового забезпечення за грудень 2018 року - 71,08 грн., січень 2019 року - 71,08 грн., лютий 2019 року - 71,08 грн., квітень 2019 року - 268,94 грн., травень 2019 року - 134,47 грн., червень 2019 року - 134,47 грн., липень 2019 року - 206,72 грн., серпень 2019 року - 206,72 грн., вересень 2019 року - 206,72 грн., листопад 2019 року - 206,72 грн., грудень 2019 року - 206,72 грн., січень 2020 року - 206,72 грн., лютий 2020 року - 216,51 грн., березень 2020 року - 216,51 грн., квітень 2020 року - 216,51 грн., травень 2020 року - 216,51 грн., червень 2020 року - 216,51 грн., липень 2020 року - 216,51 грн., серпень 2020 року - 226,29 грн., вересень 2020 року - 105,60 грн. (а.с. 21)

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що у період з липня 2016 року по березень 2018 року індексація грошового забезпечення військовослужбовців не проводилася у зв`язку з обмеженістю бюджетного фінансування та відсутністю бюджетних асигнувань на її виплату.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У ході розгляду справи відповідач не довів суду те, що у періоди служби позивача у військовій частині НОМЕР_2 його грошове забезпечення не підлягало індексації у зв`язку з наявністю підстав, передбачених статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Натомість, обґрунтовуючи правомірність невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, відповідач стверджував про відсутність бюджетних коштів, передбачених на виплату індексації грошового забезпечення.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року у справі "Кечко проти України" (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 року у справі №9-рп/2013 зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 року у справі №240/4911/18 та від 07.08.2019 року у справі №825/694/17.

На вимогу суду відповідач не надав до суду необхідних відомостей про грошове забезпечення ОСОБА_1 за весь період його служби у військовій частині НОМЕР_2 , що позбавляє суд можливості визначити базовий місяць для нарахування індексації відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку №1078 та перевірити правильність обчислення відповідачем сум індексації, які частково виплачені позивачу.

У ході розгляду справи суд установив, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не нараховував та не виплачував у повному обсязі суми індексації грошового забезпечення за період служби позивача з 15.09.2017 року по 14.09.2020 року. З метою захисту прав позивача позов в цій частині слід задовольнити та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку індексацію за цей період служби позивача, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Вирішуючи позов в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати позивачу винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій та Луганській областях за період з 27.07.2020 року по 13.08.2020 року, суд дійшов до таких висновків.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" №18 від 20.01.2016 року, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №741 від 29.07.2020 року, що застосовується з 27.07.2020 року, установлено, що за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується винагорода в порядку, визначеному керівниками відповідних державних органів за:

- безпосередню участь в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду, - в розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, у межах бюджетних призначень пропорційно часу участі в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду;

- створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - в розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів.

На виконання пункту 1 цієї постанови Кабінету Міністрів України Міністром оборони України видано наказ "Питання реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року №18" №340 від 18.09.2020 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.09.2020 року за №923/35206.

Цим наказом зокрема затверджено Порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (надалі - Порядок №340).

Пунктом 9 цього наказу передбачено, що він набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 27 липня 2020 року.

Порядок №340 визначає розміри та умови виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці) за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (далі - заходи ЗНБО).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №340 виплата винагороди здійснюється військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь в заходах ЗНБО.

Перелік військових частин (підрозділів), в яких здійснюється виплата зазначеної винагороди, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України.

Умови віднесення військовослужбовців до таких, що беруть безпосередню участь в заходах ЗНБО, визначаються пунктами 4-6 розділу II Порядку виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Виплата винагороди здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів органів військового управління та військових частин, у яких зазначається розмір винагороди в гривнях. Командирам військових частин - на підставі наказів вищих командирів (начальників, керівників).

Виплата винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я військовослужбовцям, які беруть участь в заходах ЗНБО, виконують обов`язки за посадою (в тому числі тимчасово), здійснюється в таких розмірах на місяць: командувач об`єднаних сил - 18000; командир оперативно-тактичного угруповання військ - 15000; командир бригади - 13000; командир батальйону (дивізіону) - 10000; командир роти (батареї) - 9000; командир взводу - 7000; командир відділення - 6000; інші посади - 5000.

Згідно з пунктом 5 Порядку №340 розмір винагороди визначається пропорційно дням безпосередньої участі в заходах ЗНБО, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів.

Наказом командира військової частини № НОМЕР_4 №329 від 02.10.2020 року на підставі рапортів військового коменданта військової комендатури міста Торецьк та начальника відділення ВСП Донецького ЗВ ВСП (вх. №3644/52 від 01.10.2020 року) наказано виплатити військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 винагороду за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях за липень, серпень та вересень 2020 року.

Наказом командира військової частини №0488 №348 від 22.10.2020 року "Про внесення змін до наказу командира військової частини №0488 від 2 жовтня 2020 року №329" наказано виплатити таку винагороду за липень 2020 року в розмірі 5000 грн., зокрема старшому солдату ОСОБА_1 за період з 27 по 31 липня 2020 року; за серпень 2020 року в розмірі 5000 грн., зокрема старшому солдату ОСОБА_1 за період з 1 по 12 серпня 2020 року. (а.с. 34 - 39)

На виконання вказаного наказу позивачу було нараховано та виплачено вказану винагороду пропорційно дням його безпосередньої участі в заходах ЗНБО у період з 27.07.2020 року по 12.08.2020 року, зокрема за 5 календарних днів липня 2020 року нараховано 806, 45 грн., за 12 календарних днів серпня 2020 рок нараховано 1935,48 грн. Кошти винагороди загалом у розмірі 2741,93 грн. виплачені позивачу 23.10.2020 року.

Доказів того, що позивач брав участь в заходах ЗНБО 13.08.2020 року та за цей день йому має бути виплачена винагорода, до суду не надано.

Відтак суд вважає, що у цій частині позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати сторонами у справі не понесені.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію його грошового забезпечення за період служби з 15.09.2017 року по 14.09.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду О.А. Черниш