Справа № 470/128/21
Суддя: Орлова С. Ф.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/470/1/21
Справа № 470/128/21
21 квітня 2021 року смт. Березнегувате Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Орлової С.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Михалюк С.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін заяву представника позивача адвоката Глушаниці А.Л. про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, Департаменту патрульної поліції міста Києва про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
08 квітня 2021 року представник позивача адвокат Глушаниця А.Л. звернувся до суду з відповідною заявою у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн. витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. та поштові витрати понесені у зв`язку з відправленням вказаної заяви суду та відповідачам по справі.
Позивач та його представник адвокат Глушаниця А.Л. (за договором про надання правничої допомоги від 10 березня 2021 року) в судове засідання не з`явились, до суду подали заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності на її задоволенні наполягали.
Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиву на адміністративний позов зазначив про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення судових витрат через їх не співмірність зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та ціною позову.
Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.
З матеріалів справи убачається, що 10 березня 2021 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідачів. Ухвалою суду від 16 березня 2021 року за вказаним позовом було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. До першого судового засідання представник позивача направив до суду заяву у якій повідомив, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані ним до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі. Рішенням суду від 01 квітня 2021 року позовні вимоги позивача до відповідачів було задоволено, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 338781 від 28 лютого 2021 року та закрито провадження у справі. 08 квітня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, яка відповідно до штампа на конверті була направлена до суду 02 квітня 2021 року.
Положенням ст.59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Нормою частини 1 статті 16 КАС України, визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частина 1 ст.132 КАС України, передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.3 ст.132 зазначеного Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат. Зокрема, згідно ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Окрім зазначеного вище суд звертає увагу на положення ч.6 та ч.7 вказаної статті, відповідно до яких, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі, докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Оскільки передумовою для виникнення цього спору слугувало протиправне рішення відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у повному розмірі.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача Зоря О.П.просив суд відмовити позивачу у стягненні на його користь витрат на правничу допомогу, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів їх понесення (а.с.39-42).
Однак, заяву про ухвалення додаткового судового рішення по справі представником позивача подано в строк, передбачений ч.7 ст.139 КАС України, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду письмові докази, а саме договір про надання правової допомоги №21 від 10 березня 2021 року, укладений між адвокатом Глушаницею А.Л. та ОСОБА_1 , а відповідно до акту здачі-прийняття надання послуг №1 за договором від 05 квітня 2021 року, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 1000,00 грн., до якої входить лише складання позовної заяви (а.с.58-61).
На переконання суду заявлені до відшкодування позивачем витрати на професійну правничу допомогу є не співмірними із складністю цієї справи, наданий адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому вони підлягають частковому задоволенню в розмірі 500,00 грн.
Крім того, задоволенню не підлягають і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача поштових витрат на відправлення заяви про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки такі витрати, у відповідності до ст.132 КАС України, до судових витрат не відносяться.
Керуючись ст.ст.139, 143, 246-247, 250- 252, 255, 286, 295 КАС України,
Заяву представника позивача адвоката Глушаниці Андрія Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, Департаменту патрульної поліції міста Києва про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя С. Ф. Орлова
Повне додаткове рішення суду складено 21 квітня 2021 року.