Справа № 810/1528/18
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Київ Справа № 810/1528/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до третя особа:Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації, Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації,
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача, що виявились у відмові визнати за позивачем статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати йому відповідне посвідчення;

- зобов`язати відповідача визнати за позивачем статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати йому посвідчення встановленого зразка.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він був залучений до робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони та став інвалідом внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильський АЕС, а відтак має право на отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та посвідчення встановленого зразка відповідно до положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII та Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/1528/18 та призначено дату, час та місце підготовчого засідання.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для визнання за позивачем статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та, як наслідок, видачі посвідчення встановленого зразка, оскільки ним не підтверджено первинними документами факт його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

З огляду на викладене представник відповідача вважає, що Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У свою чергу від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення (а.с. 40-41), в яких вона підтримує позицію позивача по справі. Проте, жодних даних про залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації у його поясненнях не наведено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.06.2018 о 12:30 год.

У судове засідання, призначене на 22.06.2018, учасники справи не з`явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 68, 69, 72).

Матеріали справи містять клопотання учасників справи про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до приписів частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів (протокольна ухвала Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2018).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 у період з 11.03.1987 по 09.01.1989 працював в Управлінні механізації будівельних робіт «Укренергостроймеханізація», а у період з 12.01.1989 по 30.04.1990 - в Комплексній експедиції при Інституті атомної енергії ім. I. Курчатова.

Як свідчать матеріали справи, у період з 01.04.1987 по 02.04.1993 позивач приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи.

Вказані обставини підтверджуються даними, наведеними у довідках Відкритого акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація» (правонаступник Управління механізації будівельних робіт «Укренергостроймеханізація») від 24.02.1997 № 130 та 24.02.1997 № 131 (а.с. 15, 16), довідці Управління механізації будівельних робіт «Укренергостроймеханізація» від 09.01.1989 № 5 (а.с. 17), довідці Акціонерного товариства відкритого типу «Укрнергобудмеханізація» (правонаступник Управління механізації будівельних робіт «Укренергостроймеханізація») від 25.05.2001 № 15 (а.с. 18), довідці Міжгалузевого науково-технічним центром "Укриття" Національної академії наук України від 02.04.2003 № 57 та трудовій книжці позивача ( а.с. 10-11).

За наведених обставин 21.02.2017 Київською обласною державною адміністрацією позивачу видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії НОМЕР_1 з вкладкою до нього № НОМЕР_2 (а.с. 9).

13.11.2002 ОСОБА_1 встановлено інвалідність другої групи, причина інвалідності - захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується даними, наведеними в експертному висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 05.07.1999 № 1365-2332 (а.с. 14) та витязі з акта огляду у медико-соціальній експертній комісії до довідки серії МСЕ-ЧНВ № 393408 (а.с. 12).

З огляду на викладене позивач, посилаючись на положення пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII, звернувся до Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації із заявою про визнання за ним статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Листом від 23.03.2018 № 01-3-622 Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації відмовило позивачу у визнанні за ним статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі йому посвідчення встановленого зразка у зв`язку з ненаданням ним документів, що підтверджують факт його залучення до ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формування Цивільної оборони.

Не погоджуючись з діями відповідача, що виявились у відмові визнати за ним статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати посвідчення встановленого зразка, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).

Відповідно до приписів частини другої статті 4 Закону № 3551-XII до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

У свою чергу в силу положень пункту 9 частини другої статті 7 зазначеного Закону, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з приписами частини першої статті 18 Закону № 3551-XII ветеранам війни (до яких в силу положень статті 4 цього Закону належать особи з інвалідністю внаслідок війни) вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Так, відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 на виконання вимог статті 18 зазначеного Закону (далі - Положення № 302), документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації , є посвідчення.

"Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад за місцем реєстрації громадянина (пункт 7 Положення № 302).

"Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності (пункт 10 Положення № 302).

Таким чином, видача посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни є виключною компетенцією Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації за наслідками визнання за позивачем статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

При цьому обов`язковими умовами, за наявності яких у особи виникає право на набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є: 1) настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 2) участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

Аналогічна правова позиція висловлена судом касаційної інстанції, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 в адміністративній справі № 279/12162/15-а та 07.06.2018 в адміністративній справі № 377/797/17.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, підтверджується документально, що у свою чергу є підставою для надання пільг та компенсацій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Водночас, як вже зазначалось судом вище, для набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни з підстав, визначених пунктом 9 частини другої статті 7 Закону № 3551-XII, крім факту участі особи в роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, та настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з їх ліквідацією, необхідною умовою є участь такої особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

У свою чергу надані позивачем документи не підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони, що є обов`язковою умовою для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення для даної категорії осіб.

Крім того, жодних доказів, які б підтверджували залучення Управління механізації будівельних робіт «Укренергостроймеханізація» або Комплексної експедиції при Інституті атомної енергії ім. I. Курчатова, де працював позивач, до відповідних формувань Цивільної оборони, позивачем також не подано.

При цьому посилання позивача на те, що громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони, не приймаються судом до уваги, оскільки крім формувань Цивільної оборони у ліквідації таких наслідків брали участь формування, які створювались в іншому, ніж невоєнізовані формування Цивільної оборони, порядку.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити, що підставою для відмови у задоволенні даного адміністративного позову є відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони.

Відтак, у разі зібрання додаткових доказів ОСОБА_1 не позбавлений права повторно звернутись до органу праці та соціального захисту населення із заявою про визнання за ним статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним судових витрат суду не надано, судові витрати компенсації не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя Харченко С.В.