Справа № 160/14739/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якій просить:
- визнати дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових протиправними;
- скасувати рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, оформлене протоколом № 9 від 17.10.2018 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій;
- зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки на підставі поданих документів надати статус учасника бойових дій ОСОБА_1 та видати посвідчення учасника бойових дій встановленого законодавством зразка.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в березні 2017 року він звернувся до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою щодо надання йому статусу учасника бойових дій. За результатами розгляду поданих документів було складено Протокол від 17.10.2018 № 9, яким позивачу було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку із тим, що відсутній витяг з наказу керівника сектору про вибуття зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операцій, що не відповідає вимогам пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (надалі - Порядок №413). Вважаючи відмову відповідача у наданні позивачу статусу учасника бойових дій безпідставною, останній звернувся з даним адміністративним позовом до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив згідно якого останній не погоджується з вимогами позивача та вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне. Рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій оформлене протоколом № 9 від 17.10.2018 року, яким відмовлено позивачу у встановленні статусу учасника бойових дій не підлягає скасуванню, оскільки пунктом 4 Порядку №413, визначені підстави для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, а саме: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення. Позивачем разом із заявою щодо надання йому статусу учасника бойових дій не було надано повного переліку документів відповідно до вимог п. 4 Порядку №413, а саме не надано витяг з наказу керівника сектору про вибуття зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операцій. З огляду на вказане, відповідачем було правомірно прийнято відповідне рішення та яке не підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був направлений у Військову частину польова пошта НОМЕР_1 , де проходив військову службу з 24.04.2014 по 20.03.2017, що підтверджується копією військового квитка позивача, Витягом із наказу №30 від 01.06.2014р., Витягом із наказу №76 від 17.07.2014р.
Згідно Довідки Військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 20.10.2014 №1497, яка видана позивачу, та підтверджує, що останній дійсно в період з 01.06.2014 по 18.07.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області. У Довідці також зазначено, що ця Довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Відповідно до пункту 1 витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №30 від 01.06.2014р., зазначено відповідно до вимог шифротелеграми начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 31.05.2014 року №304/2583, особовий склад нижчепойменованих підрозділів, який виконує бойові завдання за призначенням у визначених районах вважати таким, що перебуває в оперативному підпорядкуванні керівника АТО в Донецькій та Луганській областях, зокрема: солдат ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 21 витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №76 від 17.07.2014р., зазначено вважати такими, що прибули з району виконання бойових завдань за призначенням після участі в антитерористичній операції, які були в розпорядженні командира 2-ї БТГр військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зокрема п.21.3.1: вибули з базового табору в ППД: солдат ОСОБА_1 , радіотелефоніст гранатометник 2ГСАб.
22.03.2018 року відповідно до депутатського звернення вх.№1876 від 22.03.2018 року, за фактом ненадання військовослужбовцю ОСОБА_1 документів для отримання статусу учасника бойових дій, на підставі витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 , призначено проведення службового розслідування.
Згідно витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 03.07.2018р. №1927, встановлено, що після проходження служби у Військовій частині НОМЕР_2 та виконання завдань у зоні АТО ОСОБА_1 отримав довідку, яка надає право особі отримати статус учасника бойових дій. У зазначеному витязі вказано, що позивач мав термін перебування в зоні АТО з 01.06.2014р. по 18.07.2014р., який засвідчує довідка №1497 від 20.10.2014р., наказ №30 від 01.06.2014р. про вибуття в район проведення антитерористичної операції та наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №76 від 17.07.2014 р. про вибуття із району проведення антитерористичної операції. В ході розслідування було з`ясовано, що ОСОБА_1 прибув 05.05.2014 року у службове відрядження до складу сил та засобів сектора «Б», який залучається та бере участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань згідно наказу керівника сектору «Б» (по стройовій частині) від 23.07.2014р. №2, а також наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 04.05.2014р. №3, але в наказах про вилучення зі складу сил та засобів сектора «Б» ОСОБА_1 відсутній. Відповідальним у період 2014 року за облік військовослужбовців та своєчасне подання відомостей до сектору «Б» був начальник стройової частини майор ОСОБА_2 . Допитати майора ОСОБА_2 не надалося можливим у зв`язку з тим що наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.08.2017р. №57 його було виключено зі списків особового складу частини. За результатами службового розслідування встановлено, що фактично солдат ОСОБА_1 виконував службові (бойові) завдання в районі проведення антитерористичної операції у період з 05.05.2014 р. по 17.07.2014 р.
01.10.2018р. позивач звернувся до комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій з заявою та додатковими доказами, що підтверджують факт перебування в районі проведення антитерористичної операції у період з 05.05.2014 р. по 17.07.2014 р., в якій просив надати йому статус учасника бойових дій.
Рішенням комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій від 17.10.2018, оформленого Протоколом № 9 (п.135 Протоколу), позивачу було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку із тим, що не надано витяг з наказу керівника сектору про вибуття зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операцій, що не відповідає вимогам пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.

Відповідно до акту службового розслідування від 03.07.2018 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 від 03.07.2018р., встановлено, що відповідальним у період 2014 року за облік військовослужбовців та своєчасне подання відомостей до сектору «Б» був начальник стройової частини майор ОСОБА_2 . Опитати майора ОСОБА_2 не вдалося можливим у зв`язку з тим, що наказом командира частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.08.2017 року № 57 його було виключено із списків особового складу частини.

Також, службовим розслідуванням встановлено, що: «фактично солдат ОСОБА_1 , радіотелефоніст - гранатометник військової частини польова пошта НОМЕР_1 виконував службові (бойові) завдання в районі проведення антитерористичної операції у період з 05 травня 2014 року по 17 липня 2014 року, що підтверджується відповідними наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2014 року № 3, № 1927 від 03.07.2018 року та №559 від 03.07.2018 року».

Вказаним актом службового розслідування від 03.07.2018 року запропоновано: «Старшому лейтенанту Шевченко Є.В. копію службового розслідування надати начальнику стройової частини для подальшого направлення його до Дніпропетровського військового комісаріату для розгляду питання щодо надання статусу УБД громадянину ОСОБА_1 ».

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 30 грудня 2016 року військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 : «Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 17.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення».

Рішенням Міністра оборони України від 14.01.2019 року №693/с роботу комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій призупинено.

На звернення від 25 березня 2019 року до голови комісії Сухопутних військ ЗСУ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, отримав відповідь від 02.11.2019 року № 116/9/2/5445 в якому зазначається, що відповідно до вимог пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стимулювання збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (далі-Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє їх залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 №3551-XII (надалі - Закон № 3551-XII).

Відповідно до статті 4 Закону № 3551-XII, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно зі статтею 5 Закону № 3551-XII, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 частини 1 статті 6 Закону України № 3551-XII передбачено, що учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначається Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (надалі - Порядок №413 в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин - жовтень 2018 року).

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з абзацом 1 пункту 4 Порядку № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення: для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 413, рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісія).

Пунктом 6 Порядку № 413 передбачено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, є відповідні документальні підтвердження вказаного, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення та довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку (абз. 2 п. 8 Порядку № 413).

Судом встановлено, що до комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій позивач звернувся у 2018 році та подав необхідні документи для встановлення йому статусу учасника бойових дій.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 01.06.2014 по 18.07.2014 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, що підтверджується: 1) довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 20.10.2014р. №1497, виданою командиром Військової частини НОМЕР_1 , якою підтверджено, що в період з 01.06.2014 по 18.07.2014 ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Довідка складена на підставі витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2014р. № 30; 2) витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №76 від 17.07.2014 р. про вибуття із району проведення антитерористичної операції; 3) витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 03.07.2018р. №1927 «Про результати проведення службового розслідування».

Також, в акті службового розслідування від 03.07.2018 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 від 03.07.2018р., встановлено, що відповідальним у період 2014 року за облік військовослужбовців та своєчасне подання відомостей до сектору «Б» був начальник стройової частини майор ОСОБА_2 Опитати майора ОСОБА_2 не вдалося можливим у зв`язку з тим, що наказом командира частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.08.2017 року № 57 його було виключено із списків особового складу частини.

Також, службовим розслідуванням встановлено, що: «фактично солдат ОСОБА_1 , радіотелефоніст - гранатометник військової частини польова пошта НОМЕР_1 виконував службові (бойові) завдання в районі проведення антитерористичної операції у період з 05 травня 2014 року по 17 липня 2014 року, що підтверджується відповідними наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2014 року № 3, № 1927 від 03.07.2018 року та №559 від 03.07.2018 року».

Вказаним актом службового розслідування від 03.07.2018 року запропоновано: «Старшому лейтенанту ОСОБА_3 копію службового розслідування надати начальнику стройової частини для подальшого направлення його до Дніпропетровського військового комісаріату для розгляду питання щодо надання статусу УБД громадянину ОСОБА_1 ».

Підставою відмови позивачу в наданні статусу учасника статусу бойових дій зазначено відсутність витягів з наказів керівника оперативного штабу з управління АТО чи його заступників або керівників секторів (командирів ОТУ) про підпорядкування його керівнику оперативного штабу, що не відповідає вимогам пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо того, що позивачем не надано до Комісії витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління АТО чи його заступників або керівників секторів (командирів ОТУ) про підпорядкування його керівнику оперативного штабу, що на його думку не відповідає вимогам пункту 4 Порядку № 413, виходячи з наступного.

Так, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що до комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій позивачем було надано необхідні документи, що підтверджують його безпосередню участь в районах проведення антитерористичної операції в період з 01.06.2014 по 18.07.2014, а саме: довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 20.10.2014р. №1497, витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2014р. № 30; витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №76 від 17.07.2014 р. про вибуття із району проведення антитерористичної операції; витяг із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 03.07.2018р. №1927 «Про результати проведення службового розслідування».

Вказані Довідка та витяги з наказів відповідають формі, встановленій Порядком № 413, підписані уповноваженими особами та входять до переліку документів, які зазначені в п. 4 вказаного Порядку.

Тобто, в ході розгляду справи судом було встановлено, що позивачем до Комісії було надано необхідні документи, які у відповідності до положень ст. 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-XII, свідчать про наявність у нього права на отримання статусу учасника бойових дій як особи, яка безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Доказів, які б спростовували факт того, що в період з 01.06.2014 по 18.07.2014 ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, відповідачем не надано.

Крім того, суд зазначає, що Порядком № 413 не встановлено, що для надання особам статусу учасника бойових дій в обов`язковому порядку повинні бути надані всі перелічені у п. 4 документи, оскільки вказаний перелік є альтернативними та лише конкретизує, які документи можуть підтвердити факт про безпосереднє залучення особи до виконання завдань антитерористичної операції.

Водночас, відповідачем до суду не надано доказів того, що комісією Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій під час розгляду документів позивача скористалась правом заслухати пояснення військовослужбовця, стосовно якого подані довідки та документи, або свідків, що призвело до винесення неправомірного рішення.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище правових норм та обставин справи, суд доходить висновку про те, що Дніпропетровський обласний військовий комісаріат при розгляді заяви позивача про встановлення статусу учасника бойових дій дійшов до передчасного висновку, не в повному обсязі прийняв до уваги надані позивачем документи, не проаналізував їх зміст, з формальних підстав повідомив про відсутність підстав для встановлення позивачу статусу учасника бойових дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність прийняття спірного рішення, а тому, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, яке оформлено Протоколом від 17.10.2018 року № 9, щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву щодо порушення позивачем строків звернення із даним позовом, оскільки в матеріалах справи міститься заява позивача від 27.11.2020р. про поновлення строку звернення до суду із підтверджуючими документами, яка була досліджена судом під час відкриття провадження по справі та задоволена.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач в березні 2017 року звернувся до Дніпропетровського військового комісаріату з заявою про встановлення статусу учасника бойових дій. До звернення були додані документи: копія витягу з наказу військової частини №30 від 01.06.2014 року, копія довідки про участь в антитерористичній операції № 1497 від 20.10.2014 року.

Відповідно до рішення комісії Дніпропетровського обласного комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 17.10.2018 року позивачу було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій з причини відсутності документів згідно переліку п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413, а саме з причини відсутності витягу з наказу керівника сектору (по стройовій частині) про вибуття зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО.

Рішенням Міністра оборони України від 14.01.2019 року №693/с роботу комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій призупинено.

На звернення позивача від 26 березня 2019 року до голови комісії Сухопутних військ ЗСУ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, відповідь від 02.11.2019 року № 116/9/2/5445 отримав лише (шляхом ознайомлення під підпис в Дніпропетровському районному військовому комісаріаті) в серпні 2020 року, про що міститься відповідний запис у вказаному листі.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо не надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових протиправними, суд зазначає, що позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових саме рішенням комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, яке оформлено Протоколом від 17.10.2018р. №9, протиправність прийняття якого судом встановлено вище, у зв`язку з чим, вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача на підставі поданих документів надати статус учасника бойових дій та видати відповідне посвідчення встановленого зразка, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади, перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень та виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з пунктами 1, 2, 7, 9 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року №389 «Про затвердження Положення про військові комісаріати», військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Військові комісаріати утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві, інших містах, районах, районах у містах. Військові комісаріати у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міноборони, наказами і директивами Міністра оборони та наказами і директивами начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил, іншими правовими актами, а також цим Положенням. Обласні військові комісаріати є юридичними особами, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Інші військові комісаріати є відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів.

Військові комісаріати відповідно до покладених на них завдань, зокрема, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції військових комісаріатів, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Відповідно до пункту 14 Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року №735, щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України «Про звернення громадян».

Натомість, на виконання положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» наказом Міністерства оборони України від 16.04.2020 №122 затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, яким на відповідну комісію покладено обов`язок з встановлення особам статусу учасника бойових дій.

Чинним з 08.05.2020 «Положенням про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни» (затвердженим наказом Міністерства оборони України від 16.04.2020 № 122) встановлено, що комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни створюються у Міністерстві оборони України, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, військових частинах НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , командуваннях видів Збройних Сил України, оперативних командуваннях «Північ» «Південь», «Схід» та «Захід», при цьому, відповідно до пункту 6 вказаного Положення, вирішення питань про визнання учасниками бойових дій відповідно до пунктів 1-5, 7-18 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» покладено на Комісію Міноборони.

Оскільки прийняття рішення про встановлення статусу учасника бойових дій, станом на момент розгляду заяви позивача було віднесено до дискреційних обов`язків військового комісаріату за місцем знаходження позивача та враховуючи ту обставину, що рішення (протокол) комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про відмову у встановленні відповідного статусу є протиправним, а також те, що судом встановлено наявність у позивача права на отримання статусу учасника бойових дій, суд доходить висновку, що належним способом захисту прав та інтересів позивача в спірних відносинах є зобов`язання відповідача передати заяву на розгляд комісії оперативного командування «Захід» з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

Такий спосіб захисту, на переконання суду, є належним у спірних відносинах та нівелює виникнення спору у майбутньому з аналогічних підстав.

Згідно з приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ) до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (49006, м. Дніпро, вул. Шмідта, 16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, яке оформлено Протоколом від 17.10.2018р. №9, щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направити заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій із доданими документами, за результатами розгляду якої було оформлено Протокол від 17.10.2018р. №9, на розгляд комісії оперативного командування «Захід» з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Згідно ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова