Справа № 640/22502/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Чемпіон" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Чемпіон" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Чемпіон" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 31.07.2019 року №1583.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ ГУ ДФС у Київській області №1583 від 31.07.2019 року про проведення фактичних перевірок являється протиправним, оскільки в наказі відсутні конкретні підстави для проведення фактичної перевірки позивача, що визначені п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України з посиланням на відповідні докази.

Крім того зазначено, що відповідно до суб`єкта господарювання ТОВ "Сервіс-Чемпіон" вже проводилася з 26.07.2019 року фактична перевірка з аналогічних підстав згідно наказу №9412 від 05.07.2019 року та наказу №11729 від 21.08.2019, а також те, що чинним законодавством не передбачено прав контролюючого органу проводити повторну фактичну перевірку з тих самих підстав, з яких перевірка була проведена і порушень не встановлено.

Тому на думку позивача, у відповідача були відсутні підстави для прийняття осаржуваного наказу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "Сервіс Чемпіон" має ліцензію від 04.07.2019 року №1900370 на право роздрібної торгівлі у Київській області, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Незалежності, 131, АЗС. Термін дії вказаної ліцензії з 05.07.2019 року до 05.07.2024 року.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем згідно інформації з наявних баз даних ДФС та інформації Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій було виявлено, що на АЗС за адресою: Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Незалежності, 131, ТОВ "Сервіс Чемпіон" 01.07.2019 року здійснювалась реалізація пального без наявності ліцензії.

На підтвердження вищевказаного факту перевіряючими був наданий представнику ТОВ "Сервіс Чемпіон" витяг Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, що є додатком до акту фактичної перевірки, що не заперчується і не спростовується позивачем.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею ст. 62 Податкового кодексу України передбачено, що одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно вимог пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до вимог п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно п.п.80.2.2, п. 80.2. ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливість порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявності яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2019 року контролюючим органом був прийнятий наказ №1583 про проведення фактичних перевірок на підставі п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України у серпні 2019 року суб`єктів господарювання згідно з додатком до наказу.

У витягу з додатку до наказу ГУ ДФС у Київській області від 31.07.2019 №1583 зазначені:

-найменування контролюючого органу - ГУ ДФС у Київській області; адреса об`єкту перевірки: Київська області, Згурівський р-н, смт. Згурівка, вул. Незалежності, буд 131; мета перевірки; вид перевірки;

-підстава для проведення перевірки - п.п.80.2.2. п.80.2. ст.80 Податкового кодексу України;

-найменування та реквізити суб`єкта господарювання - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Чемпіон";

-тривалість перевірки - 10 діб;

-період діяльності, який буде перевірятися - згідно з ст.102 Податкового кодексу України.

Наказ ГУ ДФС у Київській області від 31.07.2019 №1583 підписаний заступником начальника Р. Гришком, а також на вказаному наказі наявна печатка контролюючого органу.

Колегія суддів звертає увагу, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно відповідно до Кодексу та інших законів України, інших нормативних актів; не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи (п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України).

При цьому, відповідно до ст.32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Оскільки інформація у додатку до наказу ГУ ДФС у Київській області від 31.07.2019 №1583 належить до Переліку відомостей, які містять службову інформацію в органах ДФС (має ідентифікаційні ознаки суб`єктів господарювання), робиться витяг із зазначеного додатку окремо на кожний об`єкт перевірки (суб`єкт господарювання), що було здійснено контролюючим органом.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі вищевказаного наказу та направлень на перевірку від 31.07.2019 року № 2993, № 2994 ГДРІ ОСОБА_1 та ГДРІ ОСОБА_2 , здійснено вихід на перевірку за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ "Сервіс Чемпіон": Київська області, Згурівський р-н, смт. Згурівка, вул. Незалежності, буд 131.

Пунктом 81.1 статті 81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

-службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, направлення на перевірку від 14.08.2019 року №2993 і №2994 та службове посвідчення було пред`явлено представнику ТОВ "Сервіс Чемпіон" начальнику АЗС Скрипнику О.С. та вручено копію наказу від 31.07.2019 № 1583, про що свідчить підпис вищевказаної особи у направленнях на перевірку.

Главою 8 розділу II Податкового кодексу України встановлені правила щодо призначення та проведення перевірок, які також є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється органами державної фіскальної служби в процесі адміністрування податків і зборів.

З цією метою нормативно обмежено перелік підстав для проведення перевірок платників податків контролюючими органами, а також визначено умови проведення відповідних перевірок та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до їх проведення.

Недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах, що свідчить про можливість оскарження наказів в адміністративному суді відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України.

Водночас, оцінка правомірності наказу на проведення податкової перевірки повинна надаватися із урахуванням достатності змісту наказу для висновків про підставу проведення відповідної перевірки.

Окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством підставу для призначення відповідної перевірки.

Позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують наслідки проведення відповідної перевірки.

Судом першої інстанції встановлено, що допуск контролюючих органів до фактичної перевірки на адресу об`єкта, перевірка якого продиться, а саме: Київська області, Згурівський р-н, смт. Згурівка, вул. Незалежності, буд 131 відбувся, про що свідчить акт фактичної перевірки №1491/1036/14/33944030 від 14.08.2019.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, допустивши фактично посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, позивач тим самим втратив своє право на оскарження наказу про проведення перевірки, скасування якого за вказаних обставин не може призвести до відновлення порушених прав товариства, оскільки права останнього можуть порушити лише наслідки проведення такої перевірки та винесені за її наслідками відповідні рішення.

Платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зазначена правова позиція міститься також в постановах Верховного суду від 26.02.2019 у справі №820/9191/13-а, від 24.01.2019 у справі №826/13963/16, від 30.11.2018 у справі №808/1641/15.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апелянта стосовно того, що відповідно до суб`єкта господарювання ТОВ "Сервіс-Чемпіон" вже проводилася фактична перевірка з аналогічних підстав, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи накази контролюючого органу №9183 від 02.07.2019 року, №9412 від 05.07.2019, №11729 від 21.08.2019 року передбачають проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання за адресою об`єкту перевірки: АДРЕСА_1, а не адресу об`єкту перевірки: Київська область, Згурівський р-н, смт. Згурівка, вул. Незалежності, буд 131, яка зазначена в наказі - від 31.07.2019 року №1583.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321-322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Чемпіон"- залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма