Справа № 279/1633/21
Суддя: Недашківська Л. А.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 279/1633/21
Провадження № 2-а/279/13/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Подвисоцькою Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження термінову адміністративну справу №279/1633/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа Управління патрульної поліції СРПП відділу поліцейської діяльності №1 ст. лейтенант поліції Ігнатчук Юрій Іванович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 20.03.2021 року, зазначивши, що постановою відповідача його було притягнуто до адміністративної відповідальності зач.1, ч.2 ст.122 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки правопорушення не вчиняв, доказів вчинення правопорушення не здобуто. Позивач позов підтримав, подавши про це письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, своїх заперечень не надав, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що стверджується довідкою про доставку електронного листа (ухвали про відкриття провадження), відзив на позов не подали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, своїх заперечень не надав, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що відповідачем 20.03.2021 року було винесено постанову БАБ №202320 про накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що він 20.03.2021 року о 09.40 год., на 158 км. автодороги Виступовичі-Житомир-Моголів Подільський в Житомирській області, керуючи транспортним засобом автомобіль марки Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 під час обгону виїхав на смугу зустрічного руху перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, а також не подав сигнал світлового покажчику праворуч відповідного напрямку перед перестроюванням, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1, ч.2 ст.122 КУпАП. Закон (ч.1 ст.122 КУпАП) передбачає відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, (ч.2 ст.122 КУпАП) передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством. Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулюються Законом України «Про дорожній рух» яким визначено права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог вказаного Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Правила дорожнього руху України затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Приписами п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст.222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію.

Відповідно до п. 4 Розділу І цієї Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1, ч.2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється розділом 4 КУпАП. Відповідно до ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів.

В наявних матеріалах справи відсутні докази того, що позивач під час обгону виїхав на смугу зустрічного руху перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, а також не подав сигнал світлового покажчику праворуч відповідного напрямку перед перестроюванням. Відповідач доказів щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та доказів того, що особа, яка наклала стягнення була наділена повноваженнями щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не подала. Враховуючи, що суду не представлено будь-яких доказів, на підставі яких відповідач дійшов висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, такі докази в оскаржуваній постанові не вказані, суд виходить з того, що такі докази відсутні. Не надано і будь-яких даних про роз`яснення відповідачем прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та надання можливості їх реалізувати, відібрання в нього пояснень, встановлення обставин події. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка є предметом оскарження, в матеріалах справи є єдиним доказом вчинення позивачем адмінправопорушення. Жодних доказів, як-то речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео - та фотофіксація, кінозйомка, тощо відсутні, незважаючи на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання. Наведене вказує на те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, зазначеного в постанові, однак належних доказів щодо його доведеності суду не подав. Доказів того, що порушник під час винесення постанови визнавав допущення ним зазначеного у постанові порушення Правил дорожнього руху, в справі також не має. Інформація щодо свідків події, які могли ствердити або спростувати доводи по справі, відсутня. Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому оскаржувана позивачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1,ч.2 ст.122 КУпАП. З врахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.73-77, 243-246, 286, 295 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП відділу поліцейської діяльності №1 в Житомирській області ст.лейтенанта поліції Ігнатчука Юрія Івановича, серії БАБ №202320 від 20.03.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1, ч.2, ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Понесені ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908, 00 грн. відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Житомирській області, місце знаходження: 10003, м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Третя особа - Управління патрульної поліції СРПП відділу поліцейської діяльності №1 ст.лейтенант поліції Ігнатчук Юрій Іванович, адреса: 10003, м.Житомир, вул.Покровська, 96.

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом