Справа № 160/4543/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
20 квітня 2021 року Справа № 160/4543/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛогвиненко В.М.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Прозорової О.С. Данканич Є.І. Гущеної М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро заяву представника позивача про відвід судді у адміністративній справі №160/4543/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Дніпровська міська рада, Комунальний заклад освіти "Спеціалізована школа № 115" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 64" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 114" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 116" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 117" Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними по прийняттю рішення, викладеного у лист про визнання дій протиправними по прийняттю рішення, викладеного у листі, -
25.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, який сформовано в системі "Електронний суд", до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача - Комунальний заклад освіти "Спеціалізована школа №115" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа №64" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа №114" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа №116" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа №117" Дніпровської міської ради, Дніпровська міська рада, в якому просить:
- визнати протиправними дії Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради по прийняттю рішення, викладеного у листі Управління освіти Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради № 7/1-72 від 12.03.21 "Про закріплення території обслуговування" та додатку № 2 "Розподіл і закріплення території обслуговування між комунальними закладами загальної середньої освіти Дніпровської міської ради для зарахування здобувачів освіти початкової школи", зобов`язавши утриматися від прийняття рішення про розподіл і закріплення території обслуговування Комунального закладу освіти "Спеціалізована школа № 115" Дніпровської міської ради між комунальними закладами загальної середньої освіти Дніпровської міської ради для зарахування здобувачів освіти початкової школи у навчальному році 2021/2022.
02.04.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження за вищезазначеним позовом, залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Дніпровську міську раду, Комунальний заклад освіти "Спеціалізована школа № 115" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 64" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 114" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 116" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 117" Дніпровської міської ради та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 20 квітня 2021 року о 13 годині 30 хвилин.
У судовому засіданні 20.04.2021 року представником позивача Прозоровою Я.В. подано заяву про відвід судді.
В обґрунтування заяви про відвід зазначає про те, що в діях судді вбачається упередженість, поведінка судді залишила певні сумніви щодо її фаховості та компетентності. Зокрема, провадження у справі було відкрито через 8 днів після надходження позову до суду, а не через 5 днів, як передбачено КАС України. По-друге, направлення судових повісток від 02.04.2021 року було здійснено 06.04.2021 року, які відповідач отримав вже 07.04.2021 року, що свідчить про те, що 15-денний строк, визначений відповідачу для надання відзиву на позов, спливає 21.04.2021 року, в той час, як судове засідання по справі призначено на 20.04.2021 року. Крім того, суддею двічі було відмовлено у забезпеченні позову. Так, 15.04.2021 року подано заяву про зміну предмету позову, до якої було додано уточнений позов та заяву про забезпечення позову. Проте ухвалою від 19.04.2021 року, не дочекавшись закінчення дводенного строку, встановленого для розгляду заяви про забезпечення позову, знову відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. При цьому, суд керувався тим, що питання про прийняття заяви про зміну предмету позову буде розглядати 20.04.2021року. Отже, сукупність цих обставин дає підстави стверджувати, що суддя Сліпець Н.Є. зацікавлена в результатах розгляду справи, в затягуванні процесу. Представник позивача виказала недовіру судді Сліпець Н.Є. та просила відвести від розгляду справи №160/4543/21 та передати матеріали для автоматичного розподілу іншому судді.
Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання про відвід судді, посилаючись на його безпідставність та не обґрунтованість.
Представник третьої особи Дніпровської міської ради заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді.
Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального закладу освіти "Спеціалізована школа № 115" Дніпровської міської ради, Комунального закладу освіти "Середня загальноосвітня школа № 64" Дніпровської міської ради, Комунального закладу освіти "Середня загальноосвітня школа № 114" Дніпровської міської ради, Комунального закладу освіти "Середня загальноосвітня школа № 116" Дніпровської міської ради, Комунального закладу освіти "Середня загальноосвітня школа № 117" Дніпровської міської ради в судове засідання, не прибули, про причину не прибуття суд не повідомили.
Розглянувши заяву про відвід судді, заслухавши пояснення представника позивача, думку представника відповідача та представника третьої особи - Дніпровської міської ради, суд зазначає наступне.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Частиною 4 ст.36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Необхідно зазначити, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" (безсторонність) судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").
У висновку N 3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.
Отже, прийняття процесуальних актів, а також дії суду під час розгляду справи належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження дій чи актів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Правову оцінку дій суду під час розгляду справи, перевірку законності та обґрунтованості прийнятих судових рішень має виключно відповідний суд згідно процесуальним законодавством в межах провадження відповідної справи.
Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Разом з тим, необхідно зауважити, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Враховуючи викладене, заявлений представником позивача відвід має бути вмотивований, тобто містити відповідні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
При цьому, не можуть бути підставами для відводу судді прийняття процесуальних актів, а також дії суду під час розгляду справи, заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами чи процесуальні рішення судді під час здійснення правосуддя.
Подання заяви про відвід судді, яка містить лише припущення, свідчить про неповагу до суду.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
Наведені заявником аргументи відводу судді зводяться до не згоди з процесуальними діями суду під час розгляду справи та незгоди з судовим рішенням, зокрема, ухвалою суду від 19.04.2021 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, що відповідно до зазначених вище імперативних приписів ч.4 ст.36 КАС України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.
Отже, аргументи, якими заявник мотивує свою заяву про відвід судді, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду на "суб`єктивний критерій", так і з погляду на "об`єктивний критерій", сформульовані Європейським судом з прав людини.
Відповідно до ч.3 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Як зазначено у частині 4 статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Згідно з п.11 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.
Враховуючи, що заява представника позивача Прозорової Я.В. про відвід судді заявлено останньою безпосередньо під час судового засідання 20.04.2021 року, питання про відвід судді вирішено судом, що розглядає справу.
Керуючись ст.ст. 39, 36, 40, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви представника позивача про відвід судді у адміністративній справі №160/4543/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Дніпровська міська рада, Комунальний заклад освіти "Спеціалізована школа № 115" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 64" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 114" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 116" Дніпровської міської ради, Комунальний заклад освіти "Середня загальноосвітня школа № 117" Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними по прийняттю рішення, викладеного у листі - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України окремо оскарженню не підлягає, заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги за результатами розгляду справи по суті.

Повний текст ухвали складено 23 квітня 2021 року.

Суддя Н.Є. Сліпець