Справа № 1.380.2019.006428
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006428 пров. № А/857/2240/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Сеник Р.П., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представник позивача: Чубик Б.Г.,

представник відповідача: Саган Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Чубика Богдана Григоровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 1.380.2019.006428 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Москаль Р.М.,

час ухвалення рішення 09 год. 51 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 11.12.2020,-

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці ДФС та просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA209000/2019/000378/2 від 02.09.2019;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2019/00987 від 02.09.2019.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що за наслідками розгляду поданих документів митниця безпідставно здійснила коригування митної вартості транспортного засобу та прийняла незаконне рішення про коригування митної вартості за шостим (резервним) методом на підставі відомостей висновку експерта №3870/3871 від 12.08.2019, визначивши митну вартість у розмірі 6153,97 євро. Позивач вказує, що митний орган не врахував, що транспортний засіб був несправним та потребував ремонту, переміщувався на «лаветі», а експерт при виготовленні висновку не врахував приховані недоліки автомобіля (поломку двигуна, яку неможливо було повністю виявити в умовах огляду, який проводився на стоянці, а не на автосервісі), вартість ремонту автомобіля якого згідно з ремонтною калькуляцією складає 174337,05 грн., що еквівалентно 6153,97 євро.

Позивач також стверджує, що заявлена митна вартість в розмірі 40000 шведських крон додатково підтверджується тим, що фірма Global Triangle AB придбала цей автомобіль за 44975 шведських крон з ПДВ та відшкодувала ПДВ в сумі 8995 шведських крон, що підтверджується чеками банку. Тому реалізація цього автомобіля ОСОБА_1 на підставі інвойсу за 40000 була економічно вигідною, ця вартість також підтверджується експортною митною декларацією; стан автомобіля підтверджується актом проведення огляду транспортного засобу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Галицька митниці Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що надані позивачем документи є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару. Натомість, митним органом не наведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, не вказано документи, значені частиною 2 статті 53 МК України та подані до митного оформлення, в яких були б наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль, всупереч імперативної вимоги закону.

Вважає, що висновок суду щодо протиправності рішення відповідача прийняті в результаті неповного та суб`єктивного розгляду даної справи та оцінки доказів, є хибним і таким, що не відповідає положенням як Митного кодексу України так і положенням статті 242 КАС України, в частині законності та обґрунтованості рішення суду, з підстав наведених у апеляційній скарзі.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається про законність рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що суд прийняв рішення із повним з`ясуванням обставин справи та прийшов до законного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Заслухавши суддю доповідача, представника позивача та відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 28.07.2019 ОСОБА_2 як представник ОСОБА_1 ввіз на митну територію України з Республіки Польща на причепі транспортний засіб марки Skoda Octavia 1.6 TDI 110 hk DSG Combi Active, 2016, ідент.№ НОМЕР_1 .

31.07.2019 митний брокер в інтересах декларанта для здійснення митного оформлення транспортного засобу марки Skoda Octavia 1.6 TDI 110 hk DSG Combi Active подав митниці митну декларацію в електронній формі (№UA209190/2019/051629), в якій заявлено митну вартість транспортного засобу в розмірі 40000 шведських крон, що еквівалентно 105137,04 грн. (графа 45).

02.08.2019 митний брокер скерував митниці заяву №852 від 02.08.2019, просив надати дозвіл на відкликання зазначеної митної декларації у зв`язку із помилкою в заповненні графи 45.

05.08.2019 митний брокер вдруге подав в інтересах декларанта для здійснення митного оформлення згаданого вище транспортного засобу митну декларацію в електронній формі (№UA209190/2019/052213), в якій заявлено митну вартість транспортного засобу в розмірі 40000 шведських крон, що еквівалентно 105806,32 грн..

05.08.2019 брокер скерував митниці заяву №123 від 05.08.2019, просив надати дозвіл на відкликання зазначеної митної декларації у зв`язку із помилковим скиданням (том 1 а.с. 171).

За заявою представника декларанта Аврамчука Н.В. від 05.08.2019 судовий експерт Шатковський А.Ю. провів експертне автотехнічне та автотоварознавче дослідження по визначенню вартості ввезеного на митну територію України автомобіля Skoda Octavia, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 . Експерт провів огляд автомобіля 07.08.2019 по місцю зберігання на митному пості в присутності замовника та його представника слюсара-механіка із СТО. Проведеним дослідженням в забезпечених замовником умовах встановлено пошкодження двигуна, внаслідок яких потребують заміни нижня частина головки блоку циліндрів, комплекти впускних та випускних клапанів, коромисла клапанів, комплект ГРМ. При цьому визначити, у якому стані з технічної точки зору знаходяться інші складові блоку циліндрів двигуна та інші складові блоку циліндрів не видалося можливим, а у забезпечених умовах провести розбирання двигуна (демонтаж двигуна, головки блоку циліндрів та інших складових двигуна) не було можливості, а також власник відмовився від повного розбирання та дефектування двигуна з причин, невідомих експерту. За проведеним маркетингом сайтів вторинного ринку Королівства Швеції експерт встановив, що ціни пропозиції автомобілів ідентичних до досліджуваного на момент проведення дослідження у серпні 2019 перебувають в діапазоні 11412-12451 євро. Експерт провів коригування цін пропозиції до цін продажу шляхом застосування коефіцієнту 0,93 та дійшов висновку, що ринкова ціна продажу в країні придбання автомобіля, який знаходиться в доброму середньостатистичному технічному стані, становить 11257,34 євро. Експерт також провів калькуляцію відновлювального ремонту автомобіля, розрахунок додаткового підвищення (зниження вартості КТЗ (вийшло зниження на 6,5%) та інші спеціальні дослідження і дійшов висновку, що вартість цього автомобіля, ввезеного на митну територію України, з урахуванням його стану, непрацездатного, за рівнем цін Королівства Швеції, станом на 28.07.2019 становить 174337,05 грн., що еквівалентно 6153,97 євро (висновок №3870/3871 від 12.08.2019.

14.08.2019 митний брокер втретє подав в інтересах декларанта для здійснення митного оформлення згаданого вище транспортного засобу митну декларацію в електронній формі (№UA209190/2019/054045) в якій заявлено митну вартість транспортного засобу в розмірі 40000 шведських крон; митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом «1» за ціною договору (вартість операції). Так, в графі 42 митної декларації «ціна товару» зазначено 40000,0000 sek, в графі 45 «коригування» вказано 105404,96 грн., в графі 23 «курс валюти» 2,63512400.

До митного оформлення декларант подав документи, зазначені в графі 44 митної декларації: - рахунок-фактура (invoice) від 26.07.2019 №845760 (том1 а.с.172); - декларацію про походження товару від 26.07.2019 №845760; - акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 25.07.2019 № НОМЕР_2 ; - договір про надання послуг митного брокера від 26.07.2019 № б/н; - цінова інформація з каталогу Schwacke від 14.08.2019 (том1 а.с.176-177); - довіреність HHX від 24.07.2019; - висновок експертного автотехнічного та автотоварознавчого дослідження за зверненням гр. ОСОБА_2 №3870/3871, складений 12.08.2019; в декларації цей документ названо «додаткова інформація від 02.08.2019», проте сторони визнають, що як додаток до електронної декларації під цією назвою брокер фактично подав висновок експерта від 12.08.2019; ця обставина додатково підтверджується наданими відповідачем електронними доказами; - фото від 31.07.2019; - копія митної декларації країни відправлення; - сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 29.07.2019 №UA.005.033143-19.

14.08.2019 митниця скерувала представнику декларанта електронне повідомлення обґрунтоване тим, що заявлена митна вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, у тому числі із зовнішніх джерел, повідомлено декларанта про обов`язкове залучення спеціалізовано підрозділу для визначення МВ за VIN-кодами: № НОМЕР_1 та про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - якщо рахунок якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Також зазначено, що декларант або уповноважена ним особа може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої вартості товару.

У відповідь на повідомлення митниці представник декларанта скерував лист, в якому повідомив митний орган про те, що додаткові документи декларант надати не може, визначити митну вартість на основі поданих документів.

02.09.2020 митниця здійснила коригування митної вартості транспортного засобу та прийняла рішення №UA209000/2019/000378/2, відповідно до якого визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним «6» методом у розмірі 6153,97 євро. Прийняте рішення посадова особа митниці мотивувала тим, що заявлена декларантом митна вартість не може бути визначена у зв`язку з відсутністю документального підтвердження числових значень митної вартості (відсутні касові або товарні чеки, банківські платіжні документи, зазначено, що додаткові документи не подавались). В рішенні зазначено про те, що декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визначена. Зазначено, що декларантом надано висновок автотоварознавчого дослідження №3870/3871 від 12.08.2019 із додатками (фототаблиці, ремонтна калькуляція, витяг з каталогу Schweckenet), відповідно до якого вартість ввезеного автомобіля, з врахуванням наявних пошкоджень та дефектів, становить 6153,97 євро. В рішенні зазначено, що неможливо застосувати метод визначення митної вартості 2а (стаття 59 Митного кодексу України) та 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності в органу доходів та зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, а також метод 2в (стаття 62 МК України) та 2г (стаття 63 МК України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органах доходів і зборів. Джерелом інформації для визначення митної вартості слугував висновок експертного автотоварознавчого дослідження №3870/3871 від 12.08.2019.

За результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта митної декларації №UA209190/2019/054045 від 14.08.2019 та доданих до неї документів, митний орган відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю (40000 шведських крон) з причини необхідності внесення змін у гр. 12,45 МД у зв`язку із коригуванням митної вартості товару № 1 після прийняття рішення про коригування митної вартості товару №UA209000/2019/000378/2 від 02.09.2019. Вказано, що декларант порушив умови декларування передбачені п.1 п. 8 статті 257 МК України та наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку, єдиного адміністративного документа» від 30.05.2012 № 651; невірно розрахована митна вартість, неправильно заповнена графа 12,45 ВМД. Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00987.

З метою отримання транспортного засобу у вільний обіг 04.09.2019 декларант подав митну декларацію №UA209190/2019/057707 та сплатив фінансову гарантію у сумі митних платежів, обчислених відповідно до оскарженого рішення про корегування митної вартості (14940,92+6631,82).

Позивач, не погоджуючись із рішеннями відповідача, оскаржив їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог та оцінюючи встановлені фактичні обставини суд першої інстанції враховав такі істотні аспекти:

1) декларант впродовж двох тижнів тричі подавав на митницю електронні декларації з метою митного оформлення ввезеного ним транспортного засобу, щоразу зазначаючи одну і ту ж митну вартість 40000 шведських крон; при цьому першу та другу (з трьох) декларації декларант відкликав з причини «помилки» при заповненні графи, в котрій вказується митна вартість в національній валюті та «помилкового скидання» декларації. При цьому до кожної декларації додавався різний за обсягом пакет додатків (том 1 а.с.63,167,170). В контексті обставин справи суд розцінює такі дії декларанта як недобросовісні та спрямовані на те, щоб змінити посадову особу митниці, котра приймала рішення щодо митного оформлення транспортного засобу;

2) на підтвердження заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу марки Skoda Octavia 1.6 TDI 110 hk DSG Combi Active, 2016 ( НОМЕР_1 ) в розмірі 40000 шведських крон до «третьої» митної декларації ОСОБА_1 , поданої 14.08.2019, додано документи, котрі містять різну інформацію щодо митної вартості транспортного засобу:

- інвойс на суму 40000 шведських крон, що еквівалентно 3720,71 євро;

- експортна декларація, в котрій вказана вартість транспортного засобу в сумі 16259 польських злотих (відповідно до проведеного митницею розрахунку ця сума еквівалентна 40749,37 шведських крон);

- висновок автотоварознавчого дослідження про те, що вартість автомобіля, з урахуванням його стану (несправностей), становить 6153,97 євро;

- цінову інформацію з каталогу Schwacke про те, що вартість такого автомобіля (технічно справного) становить 10750 євро.

Крім цього, митниця мала інформацію з власної цінової бази (спрацював «індикатор ризику»), відповідно до якого вартість такого автомобіля (технічно справного) становить 10950 євро.

Суд також врахував, що згадана експортна декларація, за якою транспортний засіб вивезено з митної території ЄС, оформленій в Республіці Польща декларантом - фірмою «MS LOGISTIC SP.Z.O.O.» (зареєстрована в Польщі, в місті Tomaszуw Lubelski;, при цьому як відправником/експортером, так і одержувачем товару визначено позивача ОСОБА_3 . Оскільки ця експортна декларація в принципі не містить вказівки про причетність шведських фірм Global Triangle AB чи BCA до експорту автомобіля Skoda Octavia 2016 ( НОМЕР_1 ), а відправником/експортером вказано самого ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що це й не доводить заявлену митну вартість, а навпаки підтверджує обґрунтованість сумнівів митниці щодо заявленої митної вартості.

Також суд звернув увагу на те, що декларант не подав жодного документа, що підтверджував би фактичне понесення ним витрат на придбання, страхування, транспортування автомобіля.

Відтак дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, добросовісності та розсудливості, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно із частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частини першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За приписами частини другої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За частиною п`ятою статті 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Матеріалами справи встановлено, що втретє подані 14.08.2019 документи декларанта містили розбіжності щодо числових значень та не підтверджували заявлену митну вартість транспортного засобу у розмірі 40000 шведських крон: в експортній декларації №19PL402010E0842135 від 28.07.2019 заявлено статистичну вартість 40749,37 шведських крон (у перерахунку за курсом НБУ), у висновку автотоварознавчого дослідження №3870/3871 від 12.08.19 вартість ввезеного автомобіля (з врахуванням наявних пошкоджень та дефектів) становила 6153,97 євро, а цінова інформація з каталогу Schwacke свідчила, що вартість такого автомобіля становить 10750 євро.

Оскільки декларант на пропозицію митного органу надати додаткові документи (в т.ч. платіжні документи, а також документи, що підтверджують вартість страхування та перевезення транспортного документа тощо) таких не надав, митниця послідовно застосовувала методи визначення митної вартості та за результатами проведених з декларантом митних консультацій визначила митну вартість транспортного засобу за резервним методом на основі поданого ним (декларантом) висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3870/3871 від 12.08.2019 у розмірі 6153,97 євро.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують фактичне понесення декларантом витрат на придбання, страхування, транспортування автомобіля.

Як свідчать матеріали справи, в судовому засіданні суду першої інстанції було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що є зятем позивача та сприяв йому у придбанні та оформленні транспортного засобу. Вказав, що на підставі попередніх домовленостей та переписки, шведська фірма «Global Triangle AB» 18.06.2019 купила на аукціоні фірми BCA описаний вище транспортний засіб з метою його подальшого продажу ОСОБА_1 ОСОБА_2 отримав транспортний засіб та документи на нього в Польщі поблизу Перемишля від представника продавця, котрий привіз автовозом цей та ще кілька аналогічних автомобілів, що перебували в несправному стані. Розрахунок проводився готівкою, квитанцію чи інший розрахунковий документ на суму 40000 шведських крон йому не видавали. Щодо походження долучених до позову документів щодо придбання транспортного засобу Skoda Octavia фірмою «Global Triangle AB» на аукціоні BCA, банківських виписок щодо сплати коштів та відшкодування ПДВ повідомив, що такі надіслав йому представник продавця електронною поштою.

Також встановлено, що представник позивача суду надав копії документів про придбання фірмою Global Triangle AB автомобіля Skoda Octavia 2016 ( НОМЕР_1 ) в іншої шведської фірми BCA за 44975 шведських крон (з ПДВ), ціну без ПДВ (яке було відшкодоване) в сумі 35980 шведських крон та продаж ОСОБА_1 за 40000 шведських крон, як наслідок, різниця становить 4020 шведських крон, - орієнтовно 375 євро.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що надані представником позивача докази не є належними та допустимими, оскільки походження наданих представником роздруківок (копій електронних доказів) залишилося невідомим, а представник позивача повідомив суду, що завіряв письмові копії наданих йому клієнтом роздруківок, не маючи в розпорядженні їх оригіналів та не досліджуючи особисто їх походження.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні роздруківки електронних листів, якими продавець скеровував покупцю платіжні документи, а на вимогу суду такі позивачем не надані.

Судом першої інстанції також було враховано, що позивач ввіз пошкоджений транспортний засіб та те, що його вартість не може бути співставною з вартістю подібного (аналогічного) автомобіля (такої ж марки, моделі, комплектації, зі співставним пробігом тощо), що є технічно справним та надано оцінку висновку експертного автотоварознавчого дослідження, що враховує особливості стану цього конкретного автомобіля, а також характер його пошкоджень. Досліджуючи зазначений доказ, суд вірно зазначив, що поданий висновок експерта доводить, що задекларована позивачем митна вартість транспортного засобу (приблизно 3720 євро) не є реальною/достовірною.

Верховний Суд у постанові 27.06.2019 у справі №803/667/17 зазначив, що митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля за іншим ніж першим методом, має вказати яким чином митна вартість автомобіля визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, навести порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, оскільки це є вимогами частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Колегія суддів вважає, що відповідач, направляючи вимогу і пропозицію про надання додаткових документів, діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законодавством, оскільки у контролюючого органу були обґрунтовані сумніви щодо заявленої до митного оформлення вартості транспортного засобу.

Враховуючи зазначені вище обставини у справі, суд зазначає, що подані позивачем докази не містили чіткої та зрозумілої інформації про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, добросовісності та розсудливості.

Колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд на підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чубика Богдана Григоровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 1.380.2019.006428 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 22 квітня 2021 року