Справа № 640/14252/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2021 року місто Київ №640/14252/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнати дії протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 86 відсотків до 70 відсотків сум грошового забезпечення та щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 15 відсотків суми підвищеної пенсії, визначеного станом на 01.01.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону України «Про перерахунок пенсії особам, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру 86 відсотків сум грошового забезпечення (із врахуванням раніше виплачених сум);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії визначеного станом на 01.03.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 01 січня 2018 року після проведення Головним управлінням ПФУ в місті Києві перерахунку пенсії у порядку, визначеному Постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 р., розмір пенсії позивача у відсотковому співвідношенню до суми грошового забезпечення відповідної посади зменшився з 86 відсотків до 70 відсотків. Крім того, перерахована пенсія виплачувалась в неповному обсязі шляхом підвищення з 01 січня 2018 р. на 50%, з 01 січня 2019 р. на 75%, від різниці попередньо нарахованого її розміру.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через канцелярію суду 25.08.2020 від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, вказавши на правомірність своїх дій, оскільки з 01.05.2014 згідно Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII максимальний розмір пенсії, який обчислюється відповідно до статті 13 Закону № 2262, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. В свою чергу ГУ ПФУ в м. Києві відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та Положення про головні управління ПФУ керується чинною на момент проведення перерахунку раніше призначеної пенсії нормою закону про максимальний розмір пенсії за вислугу. Відтак, застосування для перерахунку пенсії позивача норми, яка була чинна на момент набуття позивачем права на отримання пенсії за вислугу років, не узгоджується з нормами правозастосування. Зазначив, що пунктом 2 Постанови КМУ № 103 встановлюється виплата перерахованих відповідно пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), яка проводиться з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. З метою встановлення порядку виплати підвищення до пенсій, перерахованих відповідно до Постанови КМУ №103, у 2019 році Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 14.08.2019 № 804. У зазначеній постанові встановлено, що виплата пенсій, призначених відповідно до Закону №2262 до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01 січня 2018 року відповідно до Постанови КМУ № 704, здійснюється у. 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.

Через канцелярію суду 20.08.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з розрахунком пенсії позивача станом на 01.12.2017 пенсія позивача обчислювалася з 86% грошового забезпечення у розмірі 3761,50 грн., з яких: 1480,00 грн. - посадовий оклад; 135,00 грн. - оклад за військове звання; 646,00 грн. - процентна надбавка за вислугу років (40%); 222,00 грн робота з таємним виробами, носіями, документами (15%); 1130,00 надбавка за особливо важливі завдання (50%); 148,00 грн премія (10%).

Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві було здійснено перерахунок пенсії, який з 01.01.2018 дорівнює 14055,00 грн., та який обчислюється, виходячи із 70% розміру грошового забезпечення: 7890,00 грн. - посадовий оклад; 1480,00 грн. - оклад за військове звання; 4685,00 грн. - процентна надбавка за вислугу років (50%).

Розмір пенсії позивача дорівнює 9838,50 грн., з урахуванням попередньої суми пенсії 4227,72 грн. та підвищення у розмірі 2805,39 грн. При цьому, згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018 підвищення пенсії позивача у сумі 5610,78 грн. виплачується поетапно:

- з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення 2805,39 грн.;

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення 4208,09 грн.;

- з 01.01.2020 - щомісячно 100% підвищення 5610,78 грн.

20.03.2020 року представник позивача звернувся з заявою до ГУ ПФУ в місті Києві з вимогою здійснити про здійснити перерахунку з 01.01.2018 та виплатити 100% визначеного пенсійного забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві повідомило представника позивача, що перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 проведено відповідно до статей 13, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на умовах, у порядку та розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 46 Конституції України проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до положень статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, частиною другою цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок проводиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 63 цього Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262, згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою встановлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно Закону №2262 до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом №2262 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262 на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262 , уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки, визначається на день призначення пенсії.

Судом встановлено, що позивачу пенсія була призначена у 2004 році, на момент її первинного розрахунку її розмір складав 86% від грошового забезпечення.

В подальшому стаття 13 Закону №2262 неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, оскільки, стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, а також, законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262 , яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 та від 21 лютого 2018 року №103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція зазначена Великою палатою Верховного Суду в постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 предметом спору якої є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Ця справа в частині вимог щодо протиправного зменшення розміру пенсії за вислугу років з 86% до 70% грошового забезпечення є типовою, тому суд при її вирішенні враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні у зразковій справі № 240/5401/18 (№ Пз/9901/58/18) від 04.02.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення відсоткового розміру основної пенсії ОСОБА_1 з 86 відсотків до 70 відсотків при проведенні перерахунку пенсійного забезпечення з 01 січня 2018 року протиправним; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві обчислювати пенсію ОСОБА_1 виходячи з 86 відсотків сум грошового забезпечення та здійснити відповідні перерахунки і виплати її з урахуванням раніше виплаченого починаючи з 01 січня 2018 року підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплату пенсії здійснювати з урахуванням її збільшення в розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 р., з урахуванням виплаченого, починаючи з 01 січня 2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України суд враховує правові висновки у зразковій справі № 160/3586/19, що містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020, оскільки дана адміністративна справа є типовою (відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (територіальний орган Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку якого перебуває позивач), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги).

На час проведення перерахунку пенсії позивачу пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 було встановлено проводити виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

- з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

- з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

- з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Так, під час проведення перерахунку пенсії позивача та встановлення поетапності виплати підвищення пенсії Головне управління Пенсійного фонду в місті Києві діяло у відповідності до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яка на той час була чинною.

Отже, на час проведення перерахунку пенсії позивачу відповідач керувався чинними на той час приписами законодавства.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.12.2019 .

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 набрало законної сили 05.03.2019 року.

Відтак, дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати 50 % суми підвищення пенсії з 01 січня 2018 року та 75 % з 01 січня 2019 року до 05 березня 2019 року не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок за вказаний період проведено на виконання постанови № 103, чинної до 05 березня 2019 року.

Отже, з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 по справі № 160/3586/19.

Відповідно, ця вимога підлягає задоволенню в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплату пенсії здійснювати з урахуванням її збільшення в розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 р., з урахуванням виплаченого, починаючи з 05.03.2019 року.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не є адвокатом, проте має освіту за спеціальністю «Правознавство».

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

З урахуванням того, що дана справа є справою незначної складності, отже фізична особа-підприємець ОСОБА_2 є належним представником.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн представником позивача надано:

- Договір про надання юридичних послуг №53-ап від 18.03.2020;

- меморіальний ордер від 19.03.2020 №@2PL384385 суму 3000,00 грн;

- акт прийняття-передачі наданих послуг від 22.06.2020;

- довіреність, засвідчена Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є. від 18.03.2020 за реєстровим №482.

Відповідно до п.п. 1.1. Договору про надання юридичних послуг від 18.03.2020 №53-ап Виконавець зобов`язується надати Замовнику визначені цим договором юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в будь-яких органах держаної влади, на підприємствах, в установах, оганызаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в органах судової влади України з питання «Визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Київського міського військового комісаріату щодо не нарахування та не виплати пенсії (станом на 01 березня 2018 року) протиправними та зобов`язання здійснити її перерахунок», а Замовник зобов`язується оплатити такі послуги, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Разом з тим, як Акта про прийнятт-передачі наданих послуг, до нього включені наступні послуги:

- підготовка листа звернення на адресу відповідача б/н від 20.03.2020;

- вивчення нормативно-правових актів, ознайомлення з рішеннями судових органів, вивчення відповідача відповідача;

- підготовка позовної заяви від 22.06.2020;

- підготовка проекту відповіді на відзив відповідача;

- підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу;

При цьому, суд зазначає, що відзиву на апеляційну скаргу представник на момент розгляду цієї справи не подавав, участь у судовому засіданні не брав.

Разом з тим, суд зазначає що з меморіального ордеру від 19.03.2020 №@2PL384385 суму 3000,00 грн неможливо встановити, що платником був саме ОСОБА_1 . Вказани меморіальний ордер не містить наступних реквізитів, зокрема, підпис, печатка посадової особи, ПІБ платника.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 та від 21.01.2021 у справі №280/2635/20 зроблено такий висновок: "Зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті."

Також, визначаючи розмір відшкодування коштів направничу допомогу у справі №640/14257/20, суд враховує складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги при розгляді даної адміністративної справи в суді на користь позивача підлягають стягненню частково, а саме, в розмірі 1000 грн.

З приводу стягнення судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві сплачений судовий збір у розмірі 560,00 грн.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо зменшення відсоткового розміру основної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 86 відсотків до 70 відсотків при проведенні перерахунку пенсійного забезпечення з 01.01.2018 протиправними.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) в місті Києві обчислювати пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 86 відсотків сум грошового забезпечення та здійснити відповідні перерахунки і виплати її з урахуванням виплаченого починаючи з 01 січня 2018 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) виплатити пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 р., починаючи з 05.03.2019 року.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати, що складаються із витрат, пов`язаних із розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 1000,00 грн (одна тисяча гривень).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 560,00 грн.

7. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.