Справа № 280/2277/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

20 квітня 2021 рокуСправа № 280/2277/21
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Новікова І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бойка Олексія Анатолійовича, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, третя особа - територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бойка Олексія Анатолійовича (далі - відповідач 1), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі - відповідач 2), третя особа - територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (далі - третя особа), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №53755303, прийняте 26.08.2020 відповідачем 1 за заявою третьої особи;

зобов`язати відповідача 1 або іншу уповноважену особу відповідача 2 здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за третьою особою.

Відповідно п.4 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

Так, ухвалою суду від 29.03.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із зазначенням обґрунтування порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод та інтересів ОСОБА_1

15.04.2021 від позивача до суду надійшли письмові пояснення щодо порушення права позивача спірним рішенням. Так, позивач посилається на те, що від виконання судового рішення та реєстрації квартири за територіальною громадою м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради залежить реалізація прав позивача на нерухоме майно, оскільки відмова у реєстрації майна за територіальною громадою міста Запоріжжя позбавить позивача можливості реалізувати належне позивачу право на приватизацію вказаної квартири.

Тобто, оскаржуваним рішенням порушуються житлові права ОСОБА_1 на приватизацію квартири.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 згаданої Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу.

Суд зазначає, що органи місцевого самоврядування та/або їх посадові особи можуть бути як суб`єктами приватних правовідносин, так і суб`єктами публічних правовідносин. Причому статус державних чи місцевих органів влади визначається виключно нормами публічного права, незалежно від того, які права - цивільні чи публічні вони мають намір реалізувати.

У даній справі спір пов`язаний з реалізацією житлових прав особи, зокрема на належне користування квартирою шляхом проведення її приватизації.

Відповідач у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивача не здійснює. Права, за захистом яких звернувся до суду позивач, виникають із житлових правовідносин.

У цьому випадку той факт, що відповідачем є державного реєстратора прав на нерухоме майно не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Суд зазначає, що у постановах від 04 квітня 2018 року в справі №817/1048/17, від 18 квітня 2018 року в справі №804/1001/16, від 04 вересня 2018 року в справі №823/2042/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, то такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства, а також чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис. Зазначене свідчить про приватноправовий характер спору.

У даному ж випадку, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач - державний реєстратор, приймаючи оскаржуване рішення, не мав публічно-правових відносин з позивачем. Прийняте цим відповідачем оскаржуване рішення стосувалося реєстрації права іншої особи, а не позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.08.2020 по справі №766/46/19.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що захист цивільних права у зв`язку з прийняттям рішення органом місцевого самоврядування може здійснюватися в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до пункту 10 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи те, що права та інтереси які просить захистити позивач носять приватно-правовий характер та випливають із житлових відносин, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинен розглядатися місцевим судом за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 21, 170, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №280/2277/21 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бойка Олексія Анатолійовича, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, третя особа - територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення зі позовом до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати на адресу позивача разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її підписання.

Суддя І.В. Новікова