Справа № 400/2656/21
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

21 квітня 2021 р. справа № 400/2656/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марича Є.В., розглянув заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, проспект Миру, 34,Миколаїв,54034
про:визнання незаконним та скасування наказу від 23.03.2021 № 584-УБД,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування наказу від 23.03.2021 № 584-УБД.

20 квітня 2021 року року позивачем разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову зупинення дiї наказу від 23.03.2021 р. № 584-УБД; заборони вiдповiдачу здiйснювати будь-якi дiї вiдносно земельної дiлянки щодо якої наказом вiд 31.12.2020 р. № l000-УБД надано позивачу дозвiл на розробку проекту землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки; зокрема але не виключно, дiї, спрямованi на розпорядження, змiну цільового призначення та складу угiдь, змiну конфiгурації та меж, подiл чи об`єднання, передання у власнiсть чи надання в оренду, у тому числi продаж на земельних торгах (аукцiонi), земельної дiлянки або її частини; заборонити органам державної влади та органам мiсцевого самоврядування, у тому числi Державній службi України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), здiйснювати будь-які дiї вiдносно земельної дiлянки щодо якої наказом вiд 31.12.2020 р. № l000-УБД надано позивачу дозвiл на розробку проекту землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки; зокрема але не виключно, дiї, спрямованi на розпорядження, змiну цiльового призначення та складу угiдь, змiну конфiгурації та меж, подiл чи об`єднання, передання у власнiсть чи надання в оренду, у тому числі продаж на земельних торгах (ayкціоні), земельної ділянки або її частини.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що оскаржуваним наказом визнано таким, що втратив чинність наказ вiд 31.12.2020 р. № l000-УБД про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки у власність. Наслідком прийняття оскаржуваного наказу є неможливість завершення розроблення проекту землеустрою та, як наслідок, неможливість звернення із заявою про затвердження такого проекту та надання земельної ділянки у власність. Крім того, будь-яка фізична особа має можливість звернутись до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на ту саму ділянку, що й позивач, а відповідач може такий дозвіл надати. Земельна ділянка може перейти у власність іншої особи, що унеможливить виконання рішення суду та рішення не призведе до відновлення порушеного права позивача. Зупинення дії оскаржуваного наказу не вирішить спору по суті.

У відповідності до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 151 ч. 1 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Метою забезпечення позову є надання тимчасового судового захисту на час розгляду справи в суді та набрання законної сили судовим рішенням, але забезпечення позову не повинно підмінювати собою розгляд позовних вимог по суті та вирішення спору.

Судом встановлено, що 23.10.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Коблевської селищної ради Березанського району Миколаївської області, із земель державної власності.

Наказом відповідача від 31.12.2020 р. № 1000-УБД позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

10.03.2021 р. позивач уклав договір з Миколаївською регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" на виготовлення проекту землеустрою. На виконання договору складено експлікацію земельних угідь із визначенням координат поворотних точок та лінійних промірів меж земельної ділянки.

23.03.2021 р. відповідачем прийнято наказ № 584-УБД, яким визнано таким, що втратив чинність наказ від 31.12.2020 р. № 1000-УБД.

Суд звертає увагу, що зупиняючи дію оскарженого наказу, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті та без надання оцінки спірним правовідносинам, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дiї наказу вiд 23.03.2021 р. № 584-УБД.

Тим, більше, що наказ вiд 23.03.2021 р. № 584-УБД не має поширення на майбутнє, а є виконаним з моменту його підписання.

Щодо забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії відповідачу, органам державної влади та органам місцевого самоврядування відносно земельної ділянки та дії по зміні цільового призначення, поділу чи об`єднання, реєстрації, перереєстрації, передачі іншим особам у користування, виконання інших будь-яких робіт та правочинів щодо земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, суд зазначає наступне.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, відсутні відомості та докази перебування у власності позивача земельної ділянки, що свідчить про відсутність на момент звернення з цією заявою, доказів загрози завдання позивачеві шкоди внаслідок прийняття рішення про передачу її у власність іншій особі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.01.2019 р. у справі № 308/10112/16-а зазначила, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом.

З урахуванням наведеного, будь-які докази існування відповідних майнових прав на обрану земельну ділянку, так само, як і легітимних очікувань на виникнення таких прав на підставі рішення суду у цій справі, як у позивача так і у будь-якої іншої особи, якій, як стверджує позивач, відповідачем може бути надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, відсутні.

Суд зазначає, що припущення позивача стосовно наміру відповідача розпорядитися спірною земельною ділянкою на власний розсуд, шляхом відчуження її будь-яким способом, або передання її у власність будь-якій іншій особі, не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову визначеним позивачем шляхом, оскільки права власності, користування або іншого права володіння такою земельною ділянкою позивач не має, а інших належних доказів на підтвердження існування очевидних ознак порушення його прав, свобод або інтересів позивачем не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-151, 154 Кодексу адміністративного судочиснтва України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

2. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя Є. В. Марич