Справа № 480/1483/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року Справа №480/1483/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1483/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської міської ради (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Сумської міської ради, яка полягає у не вирішенні питання про надання або про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га, із земель житлової та громадської забудови на території АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Сумську міську раду на найближчій сесії розглянути клопотання позивача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га, із земель житлової та громадської забудови на території АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , відповідно до вимог чинного законодавства України та з урахуванням висновків суду.

Ухвалою суду від 24.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 зверталася до Сумської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га, із земель житлової та громадської забудови на території АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Листом від 01.07.2020 відповідач повідомив про розгляд вказаного клопотання на найближчому засіданні постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради, з подальшим винесенням на розгляд Сумської міської ради. В подальшому, листом від 11.01.2021 відповідач повідомив про те, що заява не розглянута та рішення не прийнято, оскільки зупинені всі строки звернення громадян у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19. На думку позивача, відповідач у визначений законодавством строк заяву не розглянув та не прийняв жодного рішення, а тому така бездіяльність порушує права позивача, у зв`язку з чим вона звернулася до суду із даним позовом.

Сумська міська рада подала до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 у задоволенні клопотання Сумської міської ради про закриття провадження у справі - відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 звернулася до Сумської міської ради із заявою від 03.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, орієнтовною площею 0,1 га (а.с. 7).

Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради листом від 01.07.2020 № Б-1233/06.01-21 повідомив ОСОБА_1 про те, що розгляд заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га, із земель житлової та громадської забудови на території АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , буде винесена на розгляд постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради, з подальшим винесенням на розгляд Сумської міської ради (а.с. 5).

На адвокатський запит, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради листом від 15.09.2020 № 06.01-18/6892 повідомив представника позивача - адвоката Сумцова Є.С. про те, що заява ОСОБА_1 була розглянута постійною комісією з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради, рішенням комісії ухвалено відмовити у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, ініціювати розгляд даного питання на сесії Сумської міської ради, підготувати відповідний проект рішення, винести даний проект рішення на розгляд сесії Сумської міської ради. На даний час проект рішення «Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 » проходить процедуру візування. Після прийняття Сумською міською радою рішення по даному зверненню заявника буде повідомлено додатково (а.с. 4).

В подальшому, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради листом від 11.01.2021 № 06.01-18/101 повідомив представника позивача - адвоката Сумцова Є.С. про те, що заява про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га, із земель житлової та громадської забудови на території АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , не розглянута і рішення не прийняте, оскільки у зв`язку з оголошенням карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг ста строків надання цих послуг, визначених законом. Повідомлено, що рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою не приймалось (а.с. 6).

Рішенням Сумської міської ради від 24.02.2021 № 382-МР відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га, із земель житлової та громадської забудови на території АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єктів вимогам містобудівної документації та чинних нормативно-правових актів (а.с. 18).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України. Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України (далі по тексту - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти. Відповідно до п. б ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України. Так, частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Згідно із ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Тобто підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує. Відповідно до приписів ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб. Згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280) питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Тобто способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією. Нормами статті 46 Закону № 280 визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць. Частинами першою та другою статті 59 Закону № 280 передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. В порушення вимог законодавства, Сумська міська рада не розглянула у місячний строк заяву ОСОБА_1 на пленарному засіданні.

Надані відповідачем листи не можуть сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.01.2020 у справі № 820/4433/17, від 25.09.2019 у справі № 815/6094/17. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Сумська міська рада, як суб`єкт владних повноважень, не довела правомірності своєї бездіяльності щодо не розгляду у місячний строк заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. За таких обставин, бездіяльність відповідача щодо не розгляду у місячний строк заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, є протиправною, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача про зобов`язання Сумської міської ради на найближчій сесії розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд зазначає, що у її задоволенні необхідно відмовити, оскільки рішенням Сумської міської ради від 24.02.2021 № 382-МР відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийнято відповідне рішення.

У зв`язку з тим, що Сумською міською радою розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийнято відповідне рішення про відмову у наданні такого дозволу, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 .

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

15.04.2021 представником позивача подано до суду заяву про розподіл судових витрат, яка мотивована тим, що витрати позивача на професійну правничу допомогу склали 2800,00 грн. та сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн. Тому просить стягнути з Сумської міської ради на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір.

Відповідно до наявних у матеріалах справи ордера адвокатом позивача, який надає послуги, є Сумцов Є.С.

На обґрунтування понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 2800,00 грн., представник позивача надав суду наступні письмові докази:

- копію договору про надання правової допомоги від 21.12.2020, укладеного між позивачем та адвокатом Сумцовим Є.С. (а.с. 39-40);

- копію додатку №1 від 08.04.2021 до договору про надання правової допомоги від 21.12.2020 (зв. бік а.с. 40);

- квитанція про сплату за послуги з надання правової допомоги від 08.04.2021 на суму 2800,00 грн. (а.с. 41а);

- акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 08.04.2021 до договору про надання правової допомоги від 21.12.2020 (а.с. 41).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 08.04.2021 правова допомога складається з: надання адвокатом консультації щодо спору, вивчення та юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики у сфері земельного законодавства України, в частині вивчення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га, із земель житлової та громадської забудови на території м. Суми, узгодження правової позиції по справі з клієнтом, підготовка адміністративного позову (2 год. 00 хв.); підготовки заперечення проти клопотання (2 год. 00 хв.); на загальну суму 2800,00 грн., з розрахунку витраченого часу 4 год. 00 хв. (вартість однієї години 700,00 грн.).

Вирішуючи питання про обґрунтованість витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 2800,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом першим ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

Суд зауважує, що частина з наданих послуг не може бути віднесена до правничої допомоги.

Так, згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У пункті 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI установлено: представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1 ст.1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування в кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адмінвідповідальності під час розгляду справи про адмінправопорушення;

надання правової допомоги свідку в кримінальному провадженні;

представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адмінправопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача в кримінальному провадженні;

представництво інтересів фіз- і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз- та юрособами;

представництво інтересів фіз- і юросіб, держави, органів держвлади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо іншого не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже, вивчення та юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики не може бути віднесено до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтею 19 Закону № 5076-VI.

А тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Також, суд вважає, що послуги з надання консультації щодо спору, узгодження правової позиції по справі з клієнтом за своєю суттю охоплюються змістом послуги з підготовки адміністративного позову та не підлягають відшкодуванню в окремому порядку.

Суд зауважує, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Тобто суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Проаналізувавши перелік виконаних робіт (послуг), складність і обсяг складених процесуальних документів, складність справи, предмет спору, а також те, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надані послуги зводились виключно до надання послуги щодо підготовки позовної заяви, відповіді на відзив, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, суд приходить до висновку про обґрунтованість витрат на правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн.

Частиною 3 ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 454,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 700,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Сумської міської ради, яка полягає у несвоєчасному розгляді заяви ОСОБА_1 від 03.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га, із земель житлової та громадської забудови на території АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської міської ради (м. Суми, пл. Незалежності, 2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко