Справа № 260/944/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 квітня 2021 рокум. Ужгород№ 260/944/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просять: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01 квітня 2019 року; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, згідно з довідкою Адміністрації державної прикордонної служби України від 16.09.2020 року № 11/2042, з урахуванням раніше виплачених сум.

25 березня 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

Разом з позовною заявою позивачем заявлено клопотання про витребування від Адміністрації ДПС України довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 16.09.2020 року № 11/2042, яка була надіслана на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області та повернута без виконання уповноваженому органу Адміністрації Держприкордонслужби України, (а.с. 12-13).

13 квітня 2021 року відповідачем подано до суду відзив в якому просять витребувати від Адміністрації ДПС України первинні документи, де відображено відомості про нараховану та виплачену заробітну плату; положення про преміювання; накази про присвоєння премії та встановлених в довідці №11/2042 від 16.09.2020 р. надбавок.

Разом з відзивом відповідачем подано клопотання про розгляд справи в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Адміністрації ДПС України.

Клопотання про залучення до участі у справі третьої особи обґрунтовано тим, що Закарпатським окружним адміністративним судом ухвалено ряд рішень у подібних справах, що зумовлені аналогічними спірними правовідносинами, зокрема: №260/3291/20, №260/3297/20, №260/3307/20, № 260/3014/20. Зауважують, що судом за підсумками розгляду вказаних справ здійснено фактичне втручання в дискреційні повноваження пенсійного органу, оскільки зобов`язуючи здійснити перерахунок пенсії на підставі конкретних даних, що зазначені в довідці про розмір грошового забезпечення, орган судової влади не врахував, що такі можуть бути недостовірними. Водночас, повідомляють, що уповноважені органи міністерств та відомств, де проходили службу особи, які отримують пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ не надають пояснень, на підставі яких первинних документів у довідках вказані конкретні розміри додаткових видів грошового забезпечення пенсіонерів. У зв`язку з наведеним, виникає необхідність підтвердження відповідності даних, зазначених у довідці №11/2042 від 16.09.2020 р., первинним документам.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання сторін про витребування доказів, судом встановлено наступне.

У відповідності до статті 9 частини 4 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі, щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з статтею 73 частиною 2 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин 2-5 статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до частини 1 статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Позивачем заявлено клопотання про витребування від Адміністрації ДПС України довідки про розмір його грошового забезпечення від 16.09.2020 року № 11/2042, яка була надіслана на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області та повернута без виконання уповноваженому органу Адміністрації Держприкордонслужби України, (а.с. 12-13).

Представник відповідача просить витребувати від Адміністрації ДПС України первинні документи, де відображено відомості про нараховану та виплачену заробітну плату; положення про преміювання; накази про присвоєння премії та встановлених в довідці №11/2042 від 16.09.2020 р. надбавок.

Однак, сторони в заявлених клопотань про витребування доказів не наведено конкретних обставин, які може підтвердити кожен із витребуваних доказів та їх значення для правильного розгляду та вирішення справи, не наведено причин, за яких не можуть одержати докази, які просять витребувати у клопотаннях.

Крім цього, до клопотань не долучені відомості, що свідчать про неможливість отримання таких доказів особисто.

Суд також виходить із того, що відповідач повертаючи довідку, не ставив під сумнів її зміст та складові, а обґрунтував причину повернення довідки відсутністю механізму для перерахунку пенсії.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що у відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд приходить висновку, що клопотання сторін не відповідають вимогам ч.2 статті 80 КАС України, є необґрунтованими, та відповідно не підлягають задоволенню.

Розглянувши клопотання про залучення третьої особи, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 49 частини 2 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - це особа, яка бере участь у справі на стороні позивача або відповідача у разі, якщо рішення у справі може вплинути на її права, свободи, інтереси чи обов`язки. Інтерес третьої особи щодо задоволення позову (якщо вона бере участь на стороні позивача) або щодо відмови у задоволенні позову (якщо вона бере участь на стороні відповідача) збігається з інтересами відповідно позивача або відповідача.

Необхідною умовою для залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є вплив рішення у справі на її права, свободи, інтереси або обов`язки.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (частина 4 стаття 49 КАС України)

Отже, клопотання про залучення третьої особи має бути обґрунтованим та містити підстави для залучення такої (третьої особи) до участі у справі.

Всупереч викладеному, відповідачем необґрунтована необхідність залучення Адміністрації ДПС України () з підстав впливу рішення у справі на права, свободи, інтереси або обов`язки останнього.

Доводи щодо ухвалення судом ряду рішень у подібних справах, що зумовлені аналогічними спірними правовідносинами, в яких здійснено фактичне втручання в дискреційні повноваження пенсійного органу, оскільки зобов`язуючи здійснити перерахунок пенсії на підставі конкретних даних, що зазначені в довідці про розмір грошового забезпечення з не врахуванням, що такі можуть бути недостовірними - не може слугувати обґрунтуванням підстав впливу рішення у справі на права, свободи, інтереси або обов`язки Адміністрації ДПС України, а свідчать виключно про незгоду відповідача із поданим позовом.

Відтак, у суду відсутні підстави для залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Адміністрації ДПС України.

Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, а також з урахуванням того, що відповідачем необґрунтоване заявлене ним клопотання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення.

Розглянувши заявлене клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, судом встановлено наступне.

02 лютого 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щоб здійснити перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки, яку Адміністрація ДПС України направила до ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області 16 вересня 2020 року № 11/2042.

10 березня 2021 року ГУ ПФУ у Закарпатській області листом надало відповідь ОСОБА_2 , де зазначили, що після визнання протиправними та нечинними пунктів 1-2 Постанови № 103 інших рішень про умови та порядок проведення перерахунку пенсій у відповідності до ст. 63 Закону Урядом не приймалось. Крім того зазначають, що алгоритм дій, який повинні вчинити уповноважений орган та органи Пенсійного фонду України у зв`язку із втратою чинності пунктів 1,2 Постанови 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону Українці "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.02.2008 р. №45 не змінився. Таким чином, враховуючи вищенаведене, повернули без виконання довідку від 16.09.2020 р. №11/2042 надану Адміністрацією державної прикордонної служби України для перерахунку пенсії, листом від 07.10.2020 року № 0700-0319-5/35710, (а.с. 10).

Отже, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду не пропущений, оскільки про порушення своїх прав, свобод чи інтересів позивач дізнався 10 березня 2021 року з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та, як наслідок, звернувся до суду 19 березня 2021 року.

Крім того, відповідачем було обґрунтовано підстави можливого пропуску строку, посилаючись на правову позицію в постанові ВС від 17.07.2018 року у справі № 521/2185/16-а, однак, суд вважає за необхідне зазначити, що спір в даній адміністративній справі прямо впливає на соціальне забезпечення позивача щодо можливості отримання пенсії у більшому розмірі.

Згідно з частиною 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Слід відмітити, що Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 24.12.2020 року (справа № 510/1286-16-а) зробила висновок, що норми статті 87 Закону № 1788-ХІІ, статті 46 Закону № 1058-ІV і статей 51, 55 Закону № 2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Тому, в даній праві суд приходить до висновку, що застосовування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, матиме наслідком неможливість реалізувати позивачем передбаченого ст. 51 Закону № 2262-ХІІ права на перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення.

Отже спірні правовідносини пов`язані з непроведенням перерахунку з вини пенсійного органу згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством та такий проводиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Тому, такі доводи відповідача щодо строків у відзиві є безпідставними.

Розглянувши клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, судом встановлено наступне.

У відповідності до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з частиною 4 статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Пунктом 10 частини 6 статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 2 частини 1 статті 263 КАС визначено, які справи суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому, згідно з пунктом 2 частиною 6 статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 статті 263 КАС України, з урахуванням предмету спору та тієї обставини, що відповідно до вимог статті 47 КАС України сторони не позбавлені права подати будь-які письмові пояснення та докази в підтвердження власної позиції, підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - суд не вбачає.

Керуючись статтями 9, 49, 73, 77, 79, 80, 229, 248, 262, 263 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені клопотань сторін про витребування доказів відмовити.

2. У задоволенні клопотань відповідача про залучення третьої особи відмовити.

3. У задоволенні клопотань відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

4. У задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

СуддяТ.В.Скраль