Справа № 140/12615/20
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/12615/20 пров. № А/857/4084/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Волошин М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року (головуючого судді Костюкевича С.Ф., ухвалене у відкритому судовому засіданні о 10 год. 26 хв. в м. Луцьк повний текст рішення складено 16.01.2021) у справі №140/12615/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.08.2020 звернулася в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 31.07.2020 №109-к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», поновити її на роботі на посаді державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01.08.2020 року по день винесення судового рішення (час поновлення на роботі) та стягнути моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

10.03.2021 надійшло пояснення від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в якому вказано, що Господарським судом Волинської області в рішенні від 26.01.2021 у справі №903/704/20 підтверджено право постійного користування ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» на земельні ділянки загальною площею 2019,55 га. відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 25.03.1994 серії ВЛ №11, а ОСОБА_1 в свою чергу зареєстровано земельні ділянки та в подальшому внесено до Державного земельного кадастру зміни до відомостей про земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні.

26.03.2021 ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про відмову від частини позовних вимог щодо закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог, а саме про стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 заяву ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог задоволено. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року у справі №140/12615/20 визнано нечинним в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. та закрито провадження у цій частині.

26.03.2021 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області подало заяву про визнання частини позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу від 31.07.2020 №109-к «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення позивача на посаді державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

13.04.2021 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області подало клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 КАС України, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 07.06.2017 працювала на посаді державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі ГУ Держгеокадастру у Волинській області, 07.06.2017 їй присвоєно 9 ранг державного службовця категорії «В», що підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

31.07.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області винесено наказ № 109-к «Про звільнення ОСОБА_1 », яким відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» звільнено 31.07.2020 ОСОБА_1 з посади державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі ГУ Держгеокадастру у Волинській області у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу». Підставою для звільнення ОСОБА_1 є подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ Держгеокадастру у Волинські області від 30.07.2020.

Позивач не погоджуючись із вказаним наказом, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, для відновлення порушених прав, з метою поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн., звернулася із цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами дисциплінарної справи повністю підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 відповідного дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» (перевищення службових повноважень), дисциплінарною комісією вірно зроблено висновок на підставі зібраних матеріалів, а дисциплінарне стягнення застосовано уповноваженою на те особою із дотриманням вимог статей 64-69, 74 Закону України «Про державну службу».

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Статтею 8 Закону №889-VIII визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Положеннями статті 64 Закону № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно частини 1 статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з частиною 2 статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби. При цьому, частиною 5 вказаної статті передбачено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону № 889-VIIІ дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Статтею 74 Закону №889-VIII визначені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення. Так, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 68 Закону № 889-VIIІ дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців

Статтею 69 Закону №889-VIII передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, поданням дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ Держгеокадастру у Волинські області від 30.07.2020 на ім`я начальника Головного управління Держгеокадастру у Волинській області рекомендовано притягнути державного кадастрового реєстратора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з посади у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу».

Дисциплінарна комісія Головного управління Держгеокадастру у Волинській області прийняла висновок про наявність у діях державного службовця державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Карпевич Л. Є. від 30.07.2020, яким встановлено наступне.

21.07.2020 на ім`я начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області надійшла доповідна записка № 1263/3-20-0.28 начальника відділу у Луцькому районі ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2 , якою повідомлено про те, що державним кадастровим реєстратором Карпевич Л.Є. здійснено державну реєстрацію земельних ділянок (кадастрові номери: :04:000:0009, :03:000:0016, :04:000:0005, :03:000:0012, :03:000:0013, :01:001:0010, :03:000:0006, :03:000:0004, :04:000:0004, :03:000:0003 (Виконавець землевпорядної документації ПФ «Реформатор») та внесено зміни до відомостей Державного земельного кадастру про земельні ділянки (кадастрові номери: :03:001:8733 (Виконавець землевпорядної документації ГЦНТП- плюс); :21:029:0029 (Виконавець землевпорядної документації ПП «Луцькземресурс»). При розгляді заяв та додатків до них ОСОБА_1 не були враховані зауваження вказані у попередніх відмовах. У зв`язку з наведеним, просила відключити доступ до Державного земельного кадастру державного кадастрового реєстратора Карпевич Л. Є. від м. Луцька та Луцького району та ініціювати дисциплінарне провадження.

У технічних документаціях із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ДП ДГ «Перемога» Волинської ДСГДС НААН для дослідних і навчальних цілей в с. Баківці та с. Озеряни Луцького району Волинської області розробленої ПФ «Реформатор» відсутнє погодження Баківцівської сільської ради, оскільки земельна ділянка площею 72,189 га., яка зареєстрована за ДП ДГ «Перемога» Волинської ДСГДС НААН (кадастровим номером :03:000:0013) належить Баківцівській сільській раді на підставі робочого проекту із землеустрою щодо створення громадських пасовищ шляхом корінного поліпшення кормових угідь в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області загальною площею 16,00 га. 2015 розроблена ТзОВ «Горизонт». На земельну ділянку під кадастровим номером :03:001:8733 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється) Підгайцівській сільській раді для будівництва та обслуговування дитячого дошкільного закладу в с.Струмівка Підгайцівської сільської ради Луцького району розроблений «ГЦНТП-Плюс». Державним кадастровим реєстратором Карпевич Л.Є. внесено до Державного земельного кадастру виправлення відомостей (змін) до них. Відповідно до пункту 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України зміна цільового призначення (використання) земельної ділянки, яка відноситься до земельних часток (паїв) забороняється.

Земельна ділянка з кадастровим номером :21:029:0029 технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де державним кадастровим реєстратором Карпевич Л.Є. зареєстровано земельну ділянку при цьому не враховано зауваження в попередніх відмовах інших кадастрових реєстраторів, а саме: невідповідність виду використання (для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями) цільовому призначенні землі (землі іншої громадської забудови).

Відповідачем врахувавши висновок про наявність у діях державного службовця державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Карпевич Л.Є. від 30.07.2020 прийнято оскаржуваний наказ за вчинення дисциплінарного проступку, вказуючи, що зазначені дії (рішення) позивача становлять такий вид дисциплінарного проступку державного службовця, як перевищення службових повноважень.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» зазначено, що під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти: а) вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; б) вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов; в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Отже, перевищення службових повноважень виражається у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції.

Для того, щоб визначити, чи мало місце перевищення службових повноважень, необхідно з`ясувати компетенцію державного службовця і порівняти її із вчиненими діями (перевищення службових повноважень не може проявлятися у бездіяльності - його об`єктивну сторону характеризує лише вчинення дії), що залишив поза увагою суд першої інстанції.

Повноваження, за межі яких виходить державний службовець при їх перевищенні, повинні бути передбачені відповідним правовим актом: законом, указом, постановою, статутом, положенням, інструкцією, правилами тощо.

Повноваження позивача як державного кадастрового реєстратора передбачені насамперед посадовою інструкцією та статтею 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», зміст яких суд першої інстанції не врахував.

Так, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом частини 4 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Таким чином, приймаючи рішення про здійснення державної реєстрації земельних ділянок, позивач діяла у межах повноважень, наданих їй Законом України «Про Державний земельний кадастр» та посадовою інструкцією (не перевищувала службових повноважень), відповідно мала право приймати зазначені рішення.

Прийняття таких рішень не є виключною компетенцією вищестоящої посадової особи Держгеокадастру або посадової особи іншого відомства, не потребує окремого або якогось спеціального (особливого) дозволу (погодження) іншої посадової особи, не потребує колегіального вирішення і т. п., тобто відсутні будь-які ознаки перевищення службових повноважень.

Також в поданих до апеляційного суду поясненнях Головне управління Держгеокадастру у Волинській області від 10.03.2021 зазначає, що Господарським судом Волинської області в рішенні від 26.01.2021 у справі №903/704/20 підтверджено право постійного користування ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» на земельні ділянки загальною площею 2019,55 га. відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 25.03.1994 серії ВЛ №11, а ОСОБА_1 в свою чергу зареєстровано земельні ділянки та в подальшому внесено до Державного земельного кадастру зміни до відомостей про земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати законодавству.

Також Головне управління Держгеокадастру у Волинській області подало заяву до апеляційного суду про визнання частини позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу від 31.07.2020 №109-к «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення позивача на посаді державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно частини 4 статті 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Отже апеляційним судом враховується заява Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання частини позовних вимог та відповідно до матеріалів справи притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачки не доведено належними та допустимими доказами щодо факту перевищення службових повноважень нею, а тому наказ від 31.07.2020 №109-к «Про звільнення ОСОБА_1 » є протиправним та таким що слід скасувати, а ОСОБА_1 слід поновити на посаді.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з довідки про доходи виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області від 09.12.2020 №021, ОСОБА_1 в червні 2020 року нараховано 10707,25 грн. та в липні 2020 року 10588,20 грн., середньодення заробітна плата становить 546,03 грн.

Отже, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.08.2020 по 13.04.2021, становить 96647,31 грн., при цьому з вказаної суми відповідачем має бути відраховано податки та обов`язкові платежі та за наведених обставин підлягає задоволенню вимога в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення позивача і до дня винесення судом рішення про поновлення її на роботі.

З огляду на вищевикладене, визнання позовних вимог відповідачем колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI та позивачем не надано доказів понесення нею інших судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року у справі №140/12615/20 скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ від 31.07.2020 №109-к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області з 01.08.2020.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (місцезнаходження: 43021, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.08.2020 по 13.04.2021 в розмірі 96647 (дев`яносто шість тисяч шістсот сорок сім) грн. 31 коп. (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Р.Й. Коваль

В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 19.04.2021.