Справа № 520/4502/21
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 р. № 520/4502/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мар`єнко Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській обласні від 06.11.2020 року № 5926 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в призначенні пенсії по інвалідності та зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 10.01.1991 року по 17.04.1995 року в концерні "Харбудтранссервіс";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , період роботи з 10.01.1991 року по 17.04.1995 року в концерні "Харбудтранссервіс" та вирішити питання про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , повторно розглянувши його заяву від 06.11.2020 р. з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 10.01.1991 року по 17.04.1995 року в концерні "Харбудтранссервіс", у зв`язку з чим, відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Від представника відповідача - Баєвої Г., через канцелярію суду, надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до висновків медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була встановлена III група інвалідності з 01.10.2020р., про що свідчить довідка МСЕК № 734256 (серія 12ААБ) від 15.10.2020р.

Згідно ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи віком від 52 років до 55 років, яким установлено інвалідність III групи, мають право на призначення пенсії по інвалідності при наявності 13 років страхового стажу.

В зв`язку з цим, 06.11.2020 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Харківській області з відповідною заявою про призначення пенсії по інвалідності, надавши, зокрема, трудову книжку НОМЕР_2 .

По результатам розгляду заяви відповідач прийняв рішення № 5926 від 06.11.2020р., в якому відмовив у призначенні пенсії по інвалідності, посилаючись на те, що згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж позивача складає 11 років 6 місяців 9 днів.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 10.01.1991р. по 17.04.1995 р. в концерні «Харбудтранссервіс», оскільки в трудовій книжці проставлений слабкий відбиток печатки підприємства, який засвідчує запис про звільнення, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а уточнююча довідка відсутня.

Для уточнення інформації стосовно концерну «Харбудтранссервіс» позивач направив відповідний запит до Головного управління статистки у Харківській області, яке повідомило, що станом на 22.01.2020р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України по Харківській області суб`єкт з назвою Концерн «Харбудтранссервіс» не числиться, в базі ліквідованих не значиться.

Згідно довідок КП «Міський архів» та Державного архіву Харківської області (вих. № 01-29/Т-97 від 23.01.2020р.) документи концерну «Харбудтранссервіс» на державне зберігання до архівів не надходило, місцезнаходження їх невідомо, тому надати витребовану інформацію щодо перебування в трудових відносинах з концерном «Харбудтранссервіс» в період з 10.01.1991р. по 17.04.1995р. неможливо.

Таким чином, позивач не погодився із вказаною відмовою відповідача щодо призначення йому пенсії по інвалідності та звернувся до суду.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законами України від 09 липня 2003 року №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-VI), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Під «страховим стажем» згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1058 розуміють період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).

Згідно до ч. 1 ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Положеннями ст. 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження стажу роботи необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 21 березня 2019 року у справі №227/4564/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що позивач при зверненні за призначенням пенсії подав трудову книжку, в якій наявні відомості про прийняття ОСОБА_1 на роботу в Концерн «Харбудтранссервіс»: з 10.01.1991 року на посаду «заместитель начальника стройгруппы», а з 02.03.1993 року по 17.04.1995 року на посаду «начальник стройгруппы».

Проте, відповідач зазначає, що зазначені відомості внесені з без дотриманням вимог Інструкції, а саме - слабкий відбиток печатки.

Суд вважає, що враховуючи приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, тягар доведення правомірності прийнятого рішення покладається саме на суб`єкт владних повноважень.

Суд зазначає, що норми чинного законодавства покладають саме на роботодавця обов`язок щодо повноти ведення обліку особового складу та заробітної плати працівників, за недотримання якого встановлена відповідальність.

Тому суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи у довідці. Неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу особи, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві.

Більше того, пенсіонер не може бути позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємстві внаслідок недотримання роботодавцем порядку обліку особового складу та заробітної плати, оскільки це суперечитиме конституційним засадам у сфері соціального захисту.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а.

Отже, проаналізувавши законодавчі вимоги, що регламентують порядок обчислення страхового стажу для отримання пенсії, суд дійшов висновку, що трудова діяльність включається до такого в разі її належного документального підтвердження. При цьому, суд враховує те, що згідно із законодавчими нормами основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищенаведені законодавчі норми суд вважає достатніми та належними доказами відповідні записи трудової книжки ОСОБА_1 для підтвердження трудового стажу у період з 10.01.1991 року по 17.04.1995 року в концерні "Харбудтранссервіс", а тому такий підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 247, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській обласні від 06.11.2020 року № 5926 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в призначенні пенсії по інвалідності та зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 10.01.1991 року по 17.04.1995 року в концерні "Харбудтранссервіс".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , період роботи з 10.01.1991 року по 17.04.1995 року в концерні "Харбудтранссервіс" та вирішити питання про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , повторно розглянувши його заяву від 06.11.2020 р. з урахуванням висновків суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч.3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар`єнко Л.М.