Справа № 560/9004/20
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9004/20
РІШЕННЯ

іменем України

22 квітня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з припиненням державної служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, від 25.11.2020 №106-о/с щодо звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з припиненням державної служби;

- поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді начальника відділу кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з 01 грудня 2020 року;

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 грудня 2020 року по день поновлення на державній службі.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона з 06.11.2018 по 30.11.2020 працювала в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому на посаді завідувача сектору кадрової роботи та державної служби. На підставі наказу від 25.11.2020 №106-о/с її звільнили 30.11.2020 у зв`язку з скороченням посади державної служби.

На думку позивачки, її звільнення відбулося з порушенням норм законодавства, оскільки посада, яку вона обіймала, наявна згідно з наказом Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 №581 "Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань" в новій структурі відповідача, тобто, фактично скорочення не відбулось. Крім того, позивачці не було запропоновано жодної посади державної служби.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що наразі стаття 87 Закону України "Про державну службу", передбачає не обов`язок, а право суб`єкта призначення за власним рішенням у разі реорганізації, ліквідації державного органу, або скорочення посад переводити державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду чи пропонувати іншу рівноцінну посаду державного службовця.

Вказує, що відповідно до наказу Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 №581 "Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань" у структурі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому сектору кадрової роботи та державної служби, в якому працювала раніше позивачка, немає. Крім того, згідно з наказом ДБР від 20.10.2020 №200 ДСК "Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому", а саме додатком №1 "Зміни до штатного розпису на 2020 рік №3", що вводиться в дію з 01.12.2020, виведено з штатного розпису сектор кадрової роботи та державної служби, в тому числі посаду завідувача сектору, яку займала позивачка. Одночасно введено до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому відділ кадрової роботи та державної служби, та посаду начальника відділу. Тобто, на думку відповідача, відбулося скорочення посади внаслідок зміни штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що є однією з підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, зазначених у пункті 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу".

Звертає увагу на те, що в силу приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань" і Указу Президента України від 05.02.2020 №41/2020, помилковим є твердження позивачки про зміну лише назви посади, без зміни правового статусу у структурі органу. При цьому, в начальника відділу кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому значно ширше коло посадових обов`язків та прав, ніж у завідувача сектору.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка просить задовольнити позов. Додатково зазначає, що була порушена процедура звільнення, оскільки запис про звільнення, що відображається у трудовій книжці, в порушення пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, не засвідчений печаткою керівника органу. Також у наказі про звільнення відсутній напис про ознайомлення з ним ОСОБА_1 . Такий запис відсутній і в особовій справі та в журналі ведення обліку трудових книжок.

До суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачка є виконавцем спірного наказу, та в період її звільнення одна виконувала повноваження та обов`язки, покладені на сектор, а тому, у день її звільнення повинна була організувати засвідчення підпису керівника у трудовій книжці печаткою підприємства або власноручно поставити печатку відділу кадрів.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2021 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 клопотання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 відмовлено в задоволенні заяви Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому про застосування до позову ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду та в зв`язку з цим залишення позову без розгляду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 повернуто без розгляду ОСОБА_1 заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.04.2021 повернуто ОСОБА_1 заяву про збільшення позовних вимог.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому від 05.11.2018 №21-о/с "Про призначення ОСОБА_1 " ОСОБА_1 призначена на посаду завідувача сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, як обрана за конкурсом з 06.11.2018 з випробувальним строком 6 місяців.

Позивачку 27.10.2020 було ознайомлено з попередженням про наступне вивільнення від 26.10.2020 №27/14-09-20, в якому зазначено, що: "У зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, відповідно до наказу Державного бюро розслідувань "Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому" від 20 жовтня 2020 року № 200 дск попереджаємо про наступне скорочення посади завідувача сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яку Ви обіймаєте, по закінченню 30 календарних днів з моменту вручення цього попередження.

Вас буде звільнено на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" з виплатою згідно з частиною четвертою цієї статті вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат".

Відповідно до наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому від 25.11.2020 №106-о/с "Про звільнення ОСОБА_1 ", відповідно до вимог пункту 1 частини 1 та 4 статті 87, статті 89 Закону України "Про державну службу", у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження структури та штатної чисельності і змін до штатного розпису позивачку звільнено з посади завідувача сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, 30 листопада 2020 року, з припиненням державної служби.

Позивачка, вважаючи її звільнення протиправним, звернулася з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Законом України "Про державну службу" врегульовані відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначається правовий статус державного службовця.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" (тут і далі - у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Відповідно до частини 3 статті 87 Закону України "Про державну службу" суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Верховна Рада України 12.11.2015 прийняла Закон України "Про Державне бюро розслідувань", який визначає правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань.

Так, відповідно до статті 1 Закон України "Про Державне бюро розслідувань" (у редакції, чинній до 27.12.2019) Державне бюро розслідувань є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Водночас, 03.12.2019 Верховна Рада України прийняла Закон України №305-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань", який набрав чинності 27.12.2019.

Так, згідно з статтею 1 Закон України "Про Державне бюро розслідувань" (у редакції, чинній з 27.12.2019) Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Тобто, відбулась зміна правового статусу Державного бюро розслідувань з центрального органу виконавчої влади на державний правоохоронний орган.

Внаслідок реалізації приписів Закону України "Про Державне бюро розслідувань" та Указу Президента України від 05.02.2020 №41/2020 "Про затвердження організаційної структури Державного бюро розслідувань", фактично відбулась зміна структури Державного бюро розслідування.

Як встановив суд, у межах спірних правовідносин позивачку 30.11.2020 звільнено з посади завідувача сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому у зв`язку з скороченням посади державної служби, яке відбулося внаслідок зміни структури та штатної чисельності і штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" (у чинній редакції) систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи.

В цьому випадку, указом Президента України від 05.02.2020 №41/2020 затверджено нову організаційну структуру Державного бюро розслідувань.

При цьому, наказом Державного бюро розслідувань від 05.11.2019 №308 "Про затвердження організаційної структури територіальних управлінь Державного бюро розслідувань" у структурі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому був сектор кадрової роботи та державної служби.

Надалі наказом Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 №581 "Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань" затверджено нову структуру та штатну чисельність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому. Також цим наказом визнано таким, що втратив чинність наказ Державного бюро розслідувань від 05.11.2019 №308 "Про затвердження організаційної структури територіальних управлінь Державного бюро розслідувань".

Суд зважає на те, що вказані накази є чинними та не скасованими. Доказів зворотнього сторонами не надано. Не здобуто таких доказів і судом.

Тому, за наслідком видання та на виконання відповідних наказів, відбулась зміна структури Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, зокрема, в його складі утворено новий структурний підрозділ - відділ кадрової роботи та державної служби.

В свою чергу, у зв`язку з ліквідацією сектору кадрової роботи та державної служби, тобто, структурного підрозділу державного органу у якому позивачка проходила службу, на виконання вимог Закону України "Про державну службу", її повідомлено про майбутнє звільнення з державної служби по закінченню 30 календарних днів з моменту вручення попередження.

Разом з цим, по закінченню відповідного строку позивачка звільнена з державної служби на підставі пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу".

Водночас, як встановив суд, при звільненні позивачки зі служби суб`єктом владних повноважень не запропоновано їй жодної вакантної посади у його новоутворених структурних підрозділах.

Щодо доводів позивачки про те, що під час звільнення їй не було запропоновано жодної вакантної посади державної служби, що є однією з підстав для визнання протиправним спірного наказу, суд зазначає та враховує наступне.

У цьому випадку, зі змісту викладених положень Закону України "Про державну службу" слідує, що станом на момент звільнення позивачки зі служби законодавцем передбачено у якості підстави для припинення державної служби факт скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців.

В свою чергу, як зазначено вище, структурний підрозділ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, у якому проходила службу позивачка до звільнення ліквідовано, та, як наслідок, скорочено усі посади державної служби у відповідному підрозділі.

Тому суд вважає, що скорочення посади державної служби, яку обіймала позивачка, є достатньою підставою для її звільнення зі служби.

Крім того, суд не бере до уваги посилань позивачки на необхідність проведення порівняння штатних розписів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, а також кількості штатних посад у відповідному органі, зміна яких стала підставою для звільнення позивачки зі служби, оскільки законодавцем визначено можливість припинення державної служби за наслідком скорочення посади державної служби без скорочення чисельності або штату державних службовців у відповідному органі.

Також, суд не бере до уваги доводи позивачки щодо наявності у неї значного стажу діяльності у державних органах, у тому числі на керівних посадах, у зв`язку з тим, що необхідність врахування переважного права на залишення на роботі при звільненні працівника, яка передбачена загальним трудовим законодавством, не поширюється на державних службовців.

При цьому, суд вважає, що чинними на момент звільнення позивачки зі служби приписами Закону України "Про державну службу" передбачено лише право, а не обов`язок суб`єкта призначення пропонувати державному службовцю вакантні посади у відповідному органі.

Норми частини 3 статті 87 Закону України "Про державну службу" не скасовувались та неконституційними не визнавались, а тому, немає підстав вважати, що відповідач діяв протиправно, не запропонувавши позивачці як будь-якої вакантної посади, так і посади державної служби в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

Суд вважає, що відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин приписів загального трудового законодавства, якими передбачено обов`язок роботодавця пропонувати працівникові іншу роботу у разі зміни його організаційної структури, оскільки, як зазначено вище, спірні правовідносини у цій частині врегульовано Законом України "Про державну службу", який є спеціальним нормативно-правовим актом.

Крім того, після внесення Законом України від 14.01.2020 №440-IX "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи", який набрав чинності 13.02.2020, змін у Закон України "Про державну службу", норми частини 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України в частині обов`язку власника або уповноваженого ним органу запропонувати працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації на державних службовців не поширюються.

Щодо доводів позивачки про порушення процедури її звільнення, оскільки запис про звільнення, що відображається у трудовій книжці, не засвідчений печаткою керівника органу, а також у зв`язку з тим, що в наказі про звільнення, в особовій справі та в журналі ведення обліку трудових книжок відсутній напис про ознайомлення з ним ОСОБА_1 , суд вважає безпідставними. Так, відповідно до підпунктів 27, 30, 35 пункту 2 розділу ІІ Положення про Сектор кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, затвердженого наказом Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому від 30.11.2018 №28, сектор кадрової роботи та державної служби, завідувачем якого була позивачка, відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує підготовку матеріалів щодо призначення на посади та звільнення персоналу управління; здійснює роботу, пов`язану із заповненням, обліком і зберіганням трудових книжок та особових справ (особових карток) працівників управління; забезпечує видачу у встановленому порядку звільненій особі копії наказу про звільнення, належно оформленої трудової книжки. Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ вказаного положення, сектор кадрової роботи та державної служби очолює завідувач сектору.

Відповідно до розділу 2 посадової інструкції завідувача сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, затвердженої директором Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому 21.12.2019, метою посади є безпосередня реалізація завдань кадрового забезпечення з питань обліку та управління персоналом відповідно до покладених повноважень та функцій сектору кадрової роботи та державної служби. Згідно з пунктами 1, 5 розділу 3 вказаної посадової інструкції основними обов`язками завідувача сектору є: організовує планування роботи сектору кадрової роботи та державної служби та забезпечує виконання покладених на нього завдань і функцій; підготовка проектів наказів, розпоряджень за дорученим напрямом діяльності сектору (у т.ч., зокрема, щодо звільнення).

Як встановив суд, у період звільнення позивачки, вона одна виконувала повноваження та обов`язки, покладені на сектор кадрової роботи та державної служби.

При цьому, обставини, які позивачка визначає в якості підстав для твердження про порушення процедури її звільнення, фактично, допущені нею особисто, як особи яка не лише очолювала сектор кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, а й була його єдиним працівником в період її звільнення, чим допустила порушення як її посадової інструкції, так і положення про сектор, який очолювала.

У матеріалах справи наявний "Висновок науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення нормативно-правових актів", складений Науково-дослідним інститутом публічного права від 07.08.2020 №5/1/6-511.

Зміст висновку експерта у галузі права встановлений статтею 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 1 вказаної статті учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону чи аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі.

Натомість, питання, визначені в пунктах 1, 2 частини 1 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України, в межах цієї справи не виникали, а тому, суд не бере до уваги вказаний висновок.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з припиненням державної служби, а також визнання протиправним та скасування наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, від 25.11.2020 №106-о/с щодо звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з припиненням державної служби. Як наслідок, немає підстав для задоволення похідних позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на державній службі на посаді начальника відділу кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з 01 грудня 2020 року та про стягнення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 грудня 2020 року по день поновлення на державній службі.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач спростував, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні слід відмовити.

Оскільки суд встановив відсутність підстав для задоволення позовних вимог, не належить до задоволення клопотання позивачки про допущення негайного виконання рішення суду.

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, звільнення позивачки від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", встановлення судом відсутності підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому (вул. Пилипчука 28, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 42335958)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк