Справа № 400/326/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2021 р. № 400/326/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:визнання дій протиправними; стягнення заборгованості в розмірі 72 333,26 грн.,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ПФУ в Миколаївській області (далі відповідач) з вимогами про:

визнати протиправними дії Головного управління ГІФУ в Миколаївській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплат з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;

стягнути з Головного управління ПФУ в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті підвищення пенсії за період з 01.04.2018 року по 31.12.2019 року в сумі 72333,26грн.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.02.2021 року на виконання ухвали суду від 25.01.2021 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано належним чином оформлену позовну заяву.

Ухвалою від 16.02.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/326/21 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив позивач у проведенні та виплату пенсії відповідно до вимог чинного законодавства України. Листом від 17.04.2021р. відповідач повідомив, що підстав для перерахунку сум пенсії (підвищення до пенсії) відсутні. Позивач вважає,що відповідач протиправно зменшив розмір його пенсії провівши перерахунок відповідно до Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018р. та зобов`язаний виплатити позивачу недоплачену суму пенсії в розмірі 72333,26грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав про те, що його дії щодо проведення перерахованої пенсії позивачу з 01.01.2018р. в розмірі 50% суми підвищення пенсії проведено на виконання Постанови КМУ № 103, а з 01.01.2019р. виплата пенсії здійснюється в розмірі 75% суми підвищення враховуючи норми Постанови № 804. Таким чином, відповідачем правомірно проводиться виплата пенсії позивачу з урахуванням лише 50% суми підвищення з 01.01.2018р., 75% з 01.01.2019р., 100% з 01.01.2020р. Також відповідач у відзиві вказав на те, що самостійно проведене позивачем обчислення пенсії не можна брати до уваги , оскільки визначення (обчислення) розміру пенсії законодавством України покладено на органи пенсійного фонду. В задоволенні позову відповідач просив відмовити повністю.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження на підставі наявних у справі доказів.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головного управління ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262).

30.03.2020р. позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії (із врахуванням виплачених сум) з урахуванням 100% підвищеної пенсії.

Відповідач листом від 17.04.2020р. відмовив позивачу в перерахунку його пенсії, вказавши про те, що позивач отримує пенсію відповідно до вимог законодавства, чинного на дату проведення перерахунку пенсії. Підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії в інших розмірах станом на 17.04.2020р. відсутні.

Не погоджуючись з зазначеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Частиною 3 ст. 51 Закону України № 2262 встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 63 Закону України № 2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Аналіз наведених правових норм показав, що підставою для проведення перерахунку пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України № 2262 є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 1 Постанови № 103 (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) було постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України № 2262 до 01.032.018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704).

Згідно п. 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків; з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Пунктами 4 та 7 Постанови № 103 постановлено, що у разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

У відповідності до вимог Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), Пенсійний фонд України листом повідомив Головне управління та Міністерство оборони України про прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови № 103 та зазначив, що дана Постанова є підставою для проведення перерахунку пенсій.

З листа відповідача від 28.08.2018р. (а.с.24) вбачається, що Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області проведено перерахунок пенсії позивача з 06.04.2018 року на підставі довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 11.04.2018р. № ЮН48773 та її розмір склав 9090,00 грн. До цього розміру пенсії встановлено надбавки, разом з якими розмір пенсії ОСОБА_1 склав 13852,68грн., що з урахуванням максимального розміру пенсії становить 13730,00грн. У зв`язку з перерахунком пенсії відповідно до Постанови КМУ №103, розмір пенсії збільшився до 7973,75грн. Отже, фактично позивач продовжив отримувати пенсію у розмірі 10859,86 грн.

Як зазначає відповідач у своєму відзиві, Пенсійним фондом України на виконання Постанови КМУ №103 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та проводиться виплата пенсії згідно п.2 вказаної вище Постанови.

Виходячи зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, суд приходить до того, що позивачем не заперечується те, що відповідач провів відповідний перерахунок його пенсії з 01.01.2018р., з 01.01.2019р. та визначив розмір такої пенсії станом на 01.03.2018р. Проте, позивач не погоджується з розміром пенсії яку став отримувати після такого перерахунку.

ОСОБА_1 вважає, що відповідач протиправно зменшив розмір його пенсії провівши зазначений вище перерахунок з 01.01.2018р., з 01.01.2019р. визначеного станом на 01.03.2018р.

До позовної заяви позивач надав проведений ним розрахунок недоплаченої пенсії за вказаний вище період, відповідно до якого відповідач недоплатив ОСОБА_1 пенсію в розмірі 72333,26грн.

Водночас, суд зазначає, що матеріали справи № 400/326/21 не містять жодних доказів з боку відповідача, щодо того, що ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі визначеному чинним законодавством України.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав лише те, що ним правомірно проводиться виплата позивачу пенсії з урахуванням лише 50% суми підвищення з 01.01.2018р., 75% з 01.01.2019р., 100% з 01.01.2020р. Також, відповідач заперечував щодо розміру недоплаченої пенсії ОСОБА_1 , яку останній визначив самостійно 72333,26грн., а щодо факту самої недовиплати пенсії позивачу, відповідач не зазначив жодного аргументу, лише вказав, що функцію нарахування пенсії покладено на орган пенсійного фонду.

При цьому, суд зазначає, що враховуючи положення ч. 4 ст. 63 Закону України № 2262 та п. 4 Порядку № 45, якими визначено, що якщо внаслідок перерахунку пенсії, розмір пенсії звільненого із служби військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій, тобто у випадках, коли після здійснення перерахунку розмір пенсії зменшився, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. При цьому не має значення чи пенсія, до здійснення перерахунку, виплачувалася в більшому розмірі відповідно до закону чи рішення суду.

За таких обставин, суд не погоджується з твердженням відповідача про правомірність здійснення перерахунку пенсії позивача, зважаючи на те, що Постановою № 103 передбачено здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2018 року.

У п. 1 Постанови № 103 йдеться про перерахунок пенсій, що має проводитися відповідно до чинних з 01.03.2018 року (дата набрання чинності Постановою № 704) розмірів окладів за посадою, військовим (спеціальним званням), відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно зменшено розмір пенсії позивача з 01.01.2018 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ГУ ПФУ недоплаченої суми пенсії в розмірі 72333,26грн., суд зазначає таке.

Так, сума стягнення позивачем вирахувана самостійно. Відповідач з цього приводу у відзиві виклав свої заперечення.

Згідно статті 58 Закону № 1058 Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Враховуючи обумовлене, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення (перерахунку) та виплати пенсії, ні позивач ні суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень.

Одночасно з цим, відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з метою захисту порушеного права позивача на оскарження сум не нарахованих та не донарахованих виплат пенсій, користуючись своїм правом, наданим ч. 2 ст. 5 КАС України, суд вважає за доцільне обрати спосіб захисту порушеного права позивача шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті підвищення пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ГІФУ в Миколаївській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплат з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

3. Стягнути з Головного управління ПФУ в Миколаївській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по виплаті підвищення пенсії за період з 01.04.2018 року по 31.12.2019 року.

4. В решті позову - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов