Справа № 300/1289/20
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 300/1289/20

адміністративне провадження № К/9901/14318/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області

на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року

у справі № 300/1289/20

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області

про визнання протиправними і скасування вимог про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі №300/1289/20, предметом спору у якій є визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 07 квітня 2020 року, якою визначено заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску, в частині 149806,89 грн; визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 21 травня 2020 року №Ф-21689-51 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 245102,72 грн основної суми, в тому числі 216155,29 грн недоїмки та 28947,29 грн штрафу; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07 квітня 2020 року №5 в частині 15510,14 грн.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження Головне управління ДПС в Івано-Франківській області зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування абзаців 2, 3 підпункту 177.4.5, абзаців 8-10 підпункту 177.4.6 пункту 117.4 статті 177 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах.

Разом з тим Єдиний державний реєстр судових рішень містить ряд постанов Верховного Суду щодо застосування абзаців 2, 3 підпункту 177.4.5, абзаців 8-10 підпункту 177.4.6 пункту 117.4 статті 177 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах, зокрема, від 04 березня 2021 року у справі №500/2170/19, від 12 листопада 2019 року у справі № 807/250/18 та інші.

У касаційній скарзі як на підставу відкриття касаційного провадження у цій справі скаржник наводить пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, в той же час скаржник не обґрунтовує у чому саме полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права.

Також Суд вважає за необхідне зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

При цьому пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не доведені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 300/1289/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними і скасування вимог про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Ф. Ханова