Справа № 160/22/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2021 року Справа № 160/22/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України, Харківського національного університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням,-
04.01.2021 Міністерство оборони України, Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуби звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк протягом 15 днів з дня отримання ухвали для подання письмового відзиву на позовну заяву.
01.02.2021 на адресу суду повернувся конверт, в якому направлялась ухвала про відкриття провадження по даній справі на адресу відповідача, з позначкою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно з ч.4 ст.124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:
1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Відповідно до п.4 ч.6 ст.251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
За нормами ч.11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Так, відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, до теперішнього часу, на адресу суду не надіслав.
В силу ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив навчання у Військовому коледжі сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з 02.10.2020 по 04.12.2020 на посаді курсанта.
Відповідно до розділу II Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) укладений з ОСОБА_1 02.10.2020.
Згідно умов Контракту курсант (позивач) узяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі фахової передвищої освіти, в якому проходив військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмова від подальшого проходження військової служби після закінчення закладу фахової передвищої освіти, у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Чинність Контракту припинено 04.12.2020 у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту наказ №253 від 03.12.2020.
Курсант, з 04.12.2020 виключений зі списків згідно з витягу наказу начальника Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил (по стройовій частині) від 03.12.2020 №253.
Як вбачається з витягу з наказу начальника Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил (по стройовій частині) від 03.12.2020 №253:
- молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , курсанта 117ВК навчальної групи 1-го курсу (набору 2020) Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил, відповідно до підпункту 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року №490, відраховано від подальшого навчання у зв`язку з розірванням контракту, через небажання продовжити навчання;
- відповідно до пункту 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» припинено чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 04.12.2020;
- відповідно до пункту 227 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» пункту 2 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як того, який вислужив встановлений строк строкової військової служби;
- з 04.12.2020 виключено зі списків змінного складу коледжу, знято з усіх видів забезпечення;
- щорічну основну відпустку за 2020 рік використав;
- грошову допомогу на оздоровлення за 2020 отримав;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 за 2020 не отримав;
- виплати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 за період з 01 грудня по 04 грудня 2020 у повному розмірі.
- позбавлено премії відповідно до наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 за період з 01 грудня по 04 грудня 2020 року у повному розмірі;
- направлено у розпорядження військового комісара Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, м. Дніпро, для постановки на військовий облік.
Відповідно до загального розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 від 08.12.2020 № 143 та розрахунків, фактичні витрати, пов`язані з утриманням складають:
- по продовольчому забезпеченню 2407,68 грн. (за період 02.10.2020 по 02.12.2020);
- по речовому забезпеченню 5587,56 грн. (строк видачі з 01.12.2019 по 01.04.2020);
- по медичному забезпеченню 213,66 грн (за період з 02.11.2020 по 04.12.2020);
- по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку - 0 грн;
- по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 807,73 грн (за період з 02.11.2020 по 04.12.2020).
Із Загальним розрахунком від 08.12.2020 № 143 позивач ознайомлений 04.12.2020, зобов`язався добровільно відшкодувати витрати на його утримання в університеті не пізніше п`ятнадцяти днів з дати видання наказу про відрахування, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 на такому розрахунку.
Довідкою для відпрацювання уточненого розрахунку розміру коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта 1 курсу (набору 2020 року) Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил, молодшого сержанта ОСОБА_1 від 30.11.2020 підтверджено наступне:
- призваний на строкову військову службу 20.10.2010;
- проходив строкову військову службу з 20.10.2010 по 13.10.2011;
- строк строкової військової служби складає 00 рік 11 місяців 23 дня;
- прийнятий на військову службу за контрактом 30.07.2015;
- проходив військову службу за контрактом з 30.07.2015 по 12.07.2017, з 13.12.2019 по 01.10.2020;
-строк, який зараховується до строку строкової служби з розрахунку 2 місяці військової служби за контрактом за 1 місяць строкової служби складає 01 рік 04 місяці 15 днів;
-зарахований курсантом 1-го курсу наказом начальника ХНУПС від 18.08.2020 №1080 та наказом начальника ВКСС ХНУПС від 18.08.2020 №116 (до списків ВКСС ХНУПС зарахований 21.09.2020, наказ начальника ВКСС ХНУПС (по стройовій частині від 02.10.2020 №209);
- проходив навчання курсантом у ВНЗ (ВКСС ХНУПС) з 02.10.2020 по 04.12.2020;
-строк який зараховується до строку строкової служби, під час навчання у ЗФПО 00 рік 01 місяць 01 день;
- відрахований від подальшого навчання у коледжі 04.12.2020 наказом начальника ВКСС ХНУПС від 03.12.2020 та направлений для постановлення на військовий облік до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, м.Дніпро;
- період навчання у вищому військовому навчальному закладі, який зараховується до строку строкової військової служби, рахувати 02.10.2020 по 02.11.2020 ;
-період навчання у вищому військовому навчальному закладі, який не входить до строку строкової військової служби, рахувати 02.11.2020 по 04.12.2020.
Матеріали справи не містять доказів добровільної сплати заявлених до стягнення сум.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (стаття 22 Конституції України).
Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (стаття 24 Конституції України).
Згідно із статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій. (стаття 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-XII, далі - Закон № 1934-XII).
Соціальний захист працівників Збройних Сил України забезпечується відповідно до законодавства про працю, про державну службу, інших нормативно-правових актів (стаття 16 Закону № 1934-XII).
Відповідно до статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Статтею 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі. Військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів) є видом військової служби (частина шоста статті 2 Закону № 2232-XII).
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України(частина третя статті 24 Закону № 2232-XII).
Згідно із частиною 10 статті 25 Закону № 2232-XII, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Відповідно до підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 «Звільнення з військової служби» Закону № 2232-XII, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах:
під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації):
ж)у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами (стаття 40 Закону № 2232-XII).
Згідно із пунктом 2 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008), в редакції на дату відрахування від подальшого навчання, громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.
У добровільному порядку громадяни проходять військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти).
З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт.
Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас (пункт 7 Положення № 1153/2008).
Встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України (пункт 12 Положення № 1153/2008).
Контракт про навчання набирає чинності з дня призначення особи на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (пункт 23 Положення № 1153/2008).
Згідно із пунктом 36 Положення № 1153/2008, контракт про навчання припиняється (розривається), а курсант відраховується з вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти:
- за рішенням керівника вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти за наявності підстав, передбачених підпунктами «б», «г», «д», «е», «є», «з» та «і» пункту 1, підпунктами «б», «г», «д», «е», «є», «ж» та «з» пункту 2, підпунктами «б» та «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
- з ініціативи курсанта за наявності підстав, передбачених підпунктами «б», «ґ», «ж» пункту 1, підпунктами «б» та «ґ» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Пунктом 227 Розділу XII Положення № 1153/2008 встановлено, що у разі припинення (розірвання) контракту про навчання у випадках, передбачених пунктом 36 цього Положення, військовослужбовці звільняються з військової служби.
Згідно із пунктом 13 Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає, крім випадків повернення сум грошової допомоги (при звільненні з військової служби) у разі скасування наказу відповідного командира про звільнення військовослужбовця з військової служби відповідно до чинного законодавства України.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати) врегульований «Порядком відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964).
Витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі (пункт 2 Порядку № 964).
Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з:грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (пункт 3 Порядку № 964).
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (пункт 4 Порядку № 964).
Пунктом 8 Порядку № 964 встановлено, що сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.
На виконання пункту 3 Порядку № 964 Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).
Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.
У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.
Продовольче забезпечення здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації» та наказу Міністерства оборони України від 09.12.2002 № 402 «Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час».
Забезпечення комунальними послугами та енергоносіями здійснюється відповідно до «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008.
Речове забезпечення здійснюється відповідно до «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказ Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, згідно із абзацом дванадцятим пункту 4 розділу ІІІ якого, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Згідно із пунктом 19 вищевказаної Інструкції у разі вибуття зі складу військової частини, з`єднання, виду Збройних Сил, ОК, ВМС окремим військовослужбовцям, командам, підрозділам, військовим частинам, з`єднанням видається атестат на речове майно, який є основним документом для зарахування на речове забезпечення за новим місцем служби. В атестаті відображається забезпеченість речовим майном.
На виконання пункту 3 Порядку № 964, Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Наказ № 419), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.
Пунктом 2 Порядку № 419 визначено методику розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у ВНЗ.
Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (підпункт 2.1 Порядку № 419).
Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту (підпункт 2.1.1 Порядку № 419).
Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення (підпункт 2.1.1.1 Порядку № 419).
Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період (підпункт 2.1.1.2 Порядку № 419).
Згідно із пунктом 3 Наказу № 419 відшкодовані за утримання курсантів у ВНЗ кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження ВНЗ та витрати на утримання курсантів.
Перелік власних надходжень бюджетних установ Міноборони наведено у Додатку до «Положення про облік та використання коштів спеціального фонду державного бюджету в Міністерстві оборони України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.08.2016 № 400.
Відповідно до пункту 1.1.1 вказаного Переліку, надходження від плати за послуги, що надаються бюджетним установам згідно з їх основною діяльністю, а саме: відшкодовані курсантами та особами офіцерського складу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також звільнення з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу - є власними надходженнями бюджетних установ Міноборони.
Заявлений спір пов`язаний з питаннями реалізації прав та обов`язків особи, яка перебувала на посаді публічної служби, зокрема питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до спору про відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, після звільнення військовослужбовця з військової служби.
Надаючи оцінку доводам позивача, суд виходить із того, що навчання курсантів вищих військових навчальних закладів є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду військової служби.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Оскільки стягнення коштів з відповідача є втручанням у право власності на майно, а саме конвенційне право мирно володіти своїм майном, суд надає оцінку вимогам позивача із застосуванням трискладового тесту.
Стаття 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Із предмету спору вбачається намір втручання у право власності позивача, у зв`язку із чим суд перевіряє чи буде таке втручання здійснене «згідно із законом», чи воно відповідатиме законній (легітимній) меті та чи воно «необхідне в демократичному суспільстві» і є пропорційним.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач, перебуваючи на публічній службі за контрактом був відрахований від подальшого навчання у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем та небажанням продовжувати навчання.
Вказані обставини стали підставою для припинення (розірвання) Контракту про проходження військової служби (навчання), якій був чинним з 02.10.2020 до 04.12.2020 включно.
Наслідки дострокового розірвання контракту за таких умов для курсанта встановлені частиною десятою статті 25 Закону № 2232-XII та передбачають відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Законами України не наведений перелік витрат, пов`язаних із утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, у зв`язку із чим суд зазначає про невідповідність закону критерію якості та передбачуваності для особи.
Також Закон № 2232-XII, або інші закони, не встановлюють обов`язку відшкодування грошового забезпечення військовослужбовця у разі припинення військової служби.
Умови спірного відшкодування установлені Порядком № 964 та Наказом № 491, які передбачають здійснення відшкодування у розмірі фактичних витрат пов`язаних із утриманням під час навчання, зокрема, по грошовому забезпеченню.
Згідно із пунктом 168.5 статті ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
При цьому, пунктом 13 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає.
Таким чином, у законах України є відсутніми умови щодо відшкодування, повернення правильно обрахованих та виплачених сум грошового забезпечення військовослужбовця, у тому числі з підстав розірвання контракту, звільнення з військової служби, навіть з підстав притягнення до відповідальності за тяжкі злочини, у зв`язку із чим суд вважає умови Порядку № 964, Наказу № 419 такими, що мають дискримінаційні ознаки, а також такими, що не відповідають нормам вищою юридичної сили - частині третій статті 17, статтям 22, 41, 43 Конституції України, статті 25 Закону № 2232-XII, статті 16 Закону № 1934-XII, статтям 2, 9 Закону № 2011-XII.
Оскільки грошове забезпечення військовослужбовця, за своїм змістом, є винагородою за державну службу особливого характеру, суд вважає, що виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці (професійної діяльності), гарантією соціального захисту військовослужбовця.
Як зазначено вище, законами України не встановлено, що виплачене курсанту грошове забезпечення є витратами на утримання у навчальному закладі, тобто не є винагородою за несення служби.
Отже, закони України не містять умов щодо можливого зворотного стягнення (відшкодування) сум грошового забезпечення військовослужбовця та сум компенсації втрат доходів від утримання ПДФО, у разі, якщо відповідні виплати нараховані правильно.
Таким чином, суд зазначає, що заявлене вручання у право відповідача на майно не здійснюватиметься згідно із законом, втручання не має легітимної мети та є непропорційним, тобто таким що вчиняється в інтересах суспільства.
Надаючи оцінку іншим заявленим до стягнення сум відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням курсанта, суд погоджується із доводами позивача щодо наявності підстав для стягнення витрат по продовольчому забезпеченню у розмірі 2407,68 грн, речовому забезпеченню у розмірі 5587,56 грн, медичному забезпеченню у розмірі 213,66 грн, по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв у розмірі 807,73 грн, разом на суму 9016,63 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання по продовольчому, речовому, медичному забезпеченню та по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв на суму 9016,63 грн.
Судові витрати за подання цього позову покладаються на позивача, відповідно до статті 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуби суму у розмірі 9016,63 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко