Справа № 460/6841/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/6841/20 пров. № А/857/3240/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження м. Львові апеляційну скаргу державного підприємства «Березнівське лісове господарство» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року, ухвалене суддею Недашківською К.М. у м. Рівне у справі № 460/6841/20 за адміністративним позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до державного підприємства «Березнівське лісове господарство» про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд застосувати до Державного підприємства «Березнівське лісове господарство» заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи адміністративної будівлі Малуського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство» за адресою: село Малушка, Березнівський район, Рівненська область шляхом опечатування вхідних дверей та відключення від системи електрозабезпечення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за результатами перевірки Малуського лісництва державного підприємства «Березнівське лісове господарство» позивач встановив порушення вимог правових актів з питань пожежної безпеки, а саме: не проведено вогнезахисного просочення дерев`яних конструкцій горища адміністративної будівлі; адміністративну будівлю не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією; не встановлено показники пожежних водойм; не проведено технічне обслуговування вогнегасників.

Позивач вважає, що ці порушення можуть призвести до масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків, а тому звернувся із цим позовом до суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено.

Застосовано до Державного підприємства «Березнівське лісове господарство» заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи адміністративної будівлі Малуського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство» за адресою: село Малушка, Березнівський район, Рівненська область шляхом опечатування вхідних дверей та відключення від системи електрозабезпечення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Державне підприємство «Березнівське лісове господарство» подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що підставами позову є виявлені позивачем під час перевірки порушення правил пожежної безпеки щодо адміністративної будівлі Малуського лісництва Державного підприємства «Березнівське лісове господарство». Ці порушення відповідач усунув про що надав суду докази. Суд першої інстанції взяв ці докази до уваги, однак вказав, що відповідач не усунув інші порушення правил пожежної безпеки у Малинівському та Князівському лісництвах. Позивач, вважає, що предмет та підстави позову не стосуються порушень виявлених у цих лісництвах, а тому, суд першої інстанції, на думку відповідача, протиправно вийшов за межі предмета та підстав позову.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області у період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року, на підставі наказу від 05.08.2020 року № 3 та посвідчення від 07.08.2020 року № 2, провело позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки ДП «Березнівське лісове господарство», розташованої за адресою: м. Березне, вул. Київська, 1.

За результатами планового заходу позивач 14.08.2020 року склав акт № 70, у якому зафіксував порушення відповідачем пунктів 1.17 глави 1 розділу ІV, 22 глави 2 розділу ІІІ, пункту 1.21 глави 1 розділу ІV, пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ, пункту 1.2 глави 1 розділу V, пункту 2.3 глави 2, пункту 2.8 глави 2 розділу ІV, підпункту 9 пункту 2.1 глави 2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 року № 1417, які виявлені у Малуському, Малинському та Князівському лісництвах ДП «Березнівське лісове господарство».

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не усунув усі виявлені під час перевірки порушення, тому дійшов висновку про задоволення позову.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до вимог статей 64, 65, 66 Кодексу цивільного захисту України, Головне управління ДСНС України у Рівненській області здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно з частиною 3 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Отже, обов`язковою передумовою для застосування судом заходів реагування шляхом повного або часткового зупинення експлуатації приміщення є існування таких порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті, які створюють загрозу здоров`ю та життю людей.

Відповідно до розділу 4 Національного класифікатора ДК 019:2010 «Класифікатор надзвичайних ситуацій», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року № 457 надзвичайна ситуація техногенного характеру це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.

Згідно з положеннями ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять», небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Відповідно до пункту 43 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Згідно з вимогами пункту 33 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Встановлені позивачем за результатами перевірки Малуського лісництва державного підприємства «Березнівське лісове господарство» порушення вимог правових актів з питань пожежної безпеки, а саме: не проведення вогнезахисного просочення дерев`яних конструкцій горища адміністративної будівлі; не обладнання адміністративної будівлі автоматичною пожежною сигналізацією; не встановлення показників пожежних водойм; не проведення технічного обслуговування вогнегасників, є такими, які, на думку апеляційного суду, створюють загрозу здоров`ю та життю людей, оскільки у разі загоряння сприятимуть швидкому поширенню вогню.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Апеляційний суд встановив те, що предмет позову становлять вимоги позивача щодо зупинення роботи адміністративної будівлі Малуського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство».

Підставами позову є виявлені позивачем під час перевірки Малуського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство» порушення: не проведення вогнезахисного просочення дерев`яних конструкцій горища адміністративної будівлі; не обладнання адміністративної будівлі автоматичною пожежною сигналізацією; не встановлення показників пожежних водойм; не проведення технічного обслуговування вогнегасників.

Апеляційний суд встановив те, що відповідач усунув вказані вище порушення правил пожежної безпеки допущені у Малуському лісництві ДП «Березнівське лісове господарство», в тому числі щодо встановлення блискавкозахисту. Ці обставини визнав суд першої інстанції, однак вказав, що відповідач не усунув інші порушення правил пожежної безпеки допущені на Малинському та Князівському лісництвах ДП «Березнівське лісове господарство».

Однак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі підстав та предмету позову і розглянув вимоги і підстави на яких не ґрунтується адміністративний позов.

Така позиція апеляційного суду ґрунтується на тому, що позивач звернувся з цим позовом лише з підстав порушення правил пожежної безпеки на адміністративній будівлі Малуського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство». Такими підставами є: не проведення вогнезахисного просочення дерев`яних конструкцій горища адміністративної будівлі; не обладнання адміністративної будівлі автоматичною пожежною сигналізацією; не встановлення показників пожежних водойм; не проведення технічного обслуговування вогнегасників.

Порушення допущені у Малинському та Князівському лісництвах ДП «Березнівське лісове господарство» та виявлені під час перевірки не є підставами позову.

Отже, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, помилково вийшов за межі адміністративного позову.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити, оскільки відповідач усунув виявлені на адміністративній будівлі Малуського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство» порушення правил пожежної безпеки.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Щодо розподілу судових витрат апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Це правило застосовується і до задоволення апеляційної скарги сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Апеляційний суд встановив, що за подання апеляційної скарги відповідач сплатив 3153 грн.

Отже, на користь відповідача державного підприємства «Березнівське лісове господарство» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області необхідно стягнути 3153 грн. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Березнівське лісове господарство» задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року в справі № 460/6841/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до державного підприємства «Березнівське лісове господарство» про застосування заходів реагування відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складений 20.04.2021 року