Справа № 240/8644/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року
м. Київ
справа №240/8644/20
адміністративне провадження №К/9901/35447/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В., Мацедонської В.Е.,
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року (суддя-доповідач Драчук Т.О., судді Ватаманюк Р.В., Полотнянко Ю.П.),
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 126535,60 грн) за період з 30.11.2019 по 20.02.2020 у розмірі 39496,94 грн.
Не погодившись із цим судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху, а ухвалою суду від 10 грудня 2020 року повернуто особі, яка її подала, з мотивів несплати судового збору.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року та направити справу для продовження апеляційного розгляду.
Скаржник будує свої доводи на тому, що в силу пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» він як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням його прав. Спір у цій справі стосується порушення його права на своєчасне одержання винагороди за працю, тому висновок суду апеляційної інстанції про необхідність сплати ним судового збору за подання апеляційної скарги, на думку позивача, є помилковим і таким, що зроблений без урахування протилежного висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.
Відповідачем не подано відзиву на касаційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до пункту 1 частини п?ятої, частини шостої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір».
Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» у сукупності з положеннями частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави для висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу.
Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», зокрема, у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.
Перевіряючи наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 як учасника бойових дій від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі, суд апеляційної інстанції мотивовано виходив з того, що спірні правовідносини виникли у зв?язку з порушенням військовою частиною НОМЕР_1 строку проведення повного розрахунку з позивачем при його звільненні з військової служби, а саме невиплатою позивачу у день звільнення з військової служби грошової компенсації вартості речового майна, яким він не був забезпечений під час проходження військової служби.
Отже, пред`явлений ОСОБА_1 позов до військової частини НОМЕР_1 спрямований на захист його права як військовослужбовця щодо отримання належних сум при звільненні з військової служби та не стосується питань його соціального захисту як учасника бойових дій, про які йдеться у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 як учасника бойових дій від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі.
У свою чергу висновок за результатами розгляду справи №545/1149/17 (постанова від 12 лютого 2020 року) про звільнення особи зі статусом учасника бойових дій від сплати судового збору зроблений Великою Палатою Верховного Суду на підставі аналізу інших фактичних обставин справи, що розглядалася, які, вочевидь, давали суду підстави для висновку про реалізацію особою свого статусу учасника бойових дій у спірних правовідносинах.
У зв`язку з цим аргументи позивача про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17, є помилковими.
Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав уважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального або процесуального права.
Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
Суддя-доповідач С.А. Уханенко
Судді: О.В. Кашпур
В.Е. Мацедонська