Справа № 500/687/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Шевчук С.М.,
суддів Кухтея Р.В., Шинкар Т.І.,
за участі секретаря судового засіданні Чопко Ю.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 500/687/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПC у Тернопільській області, в якому з урахування поданих заяв про збільшення позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати:
рішення № від 06.12.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску (т.1 а.с.1-6);

податкові повідомлення-рішення від 06.12.2019 року №, №, №, № та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53 від 10.03.2020 року (т.1 а.с.81-83);

вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53 від 13.04.2020 року (т.1 а.с.127-129).

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано: рішення № від 06.12.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- 1554-53 від 10.03.2020 року; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- 1554-53 від 13.04.2020 року; податкові повідомлення-рішення від 06.12.2019 року № та № ; податкове повідомлення-рішення від 06.12.2019 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 13326 (тринадцять тисяч триста двадцять шість) гривень 00 (нуль) копійок, з яких 10661 (десять тисяч шістсот шістдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок податкових зобов`язань та 2665 (дві тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 (нуль) копійок за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 772 (сімсот сімдесят дві) гривні 56 (п`ятдесят шість) копійок, сплачений згідно платіжного доручення №2137 від 25.03.2020 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишено без задоволення. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 500/687/20 залишено без змін.

Представник позивача Щербатюк О.Д. 02.02.2021 (згідно поштового відбитку на конверті) звернувся до апеляційного суду із заявою про винесення додаткового рішення, якою просив вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених позивачем у Восьмому апеляційному адміністративному суді.

Відповідач подав заперечення щодо стягнення вказаної суми витрат на професійну правничу допомогу вказавши, про їх не співмірність та не підтвердження їх відповідними документами.

Сторони про дату, час місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлені в установленому порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази. В судове засідання учасники справи не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання заяви про ухвалення додаткового рішення не направляли.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до переконання про часткове задоволення заяви про відшкодування судових витрат.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До закінчення судових дебатів представник позивача зробив відповідну заяву про необхідність присудження витрат на професійну правничу допомогу та на протязі п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідні докази понесення судових витрат.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених законодавчих положень дає суду апеляційної інстанції підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року (справа №810/3806/18, справа №810/2816/18, справа №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року (справа №810/1502/18), від 30 квітня 2020 року (справа №826/4466/18).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучило договір про надання правової (правничої) допомоги від 15.01.2021, укладений між адвокатом Щербатюк Олегом Дмитровичем та ОСОБА_1 (Клієнт). За вказаним договором адвокат бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу з представлення його інтересів у справі №500/687/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 06.12.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень від 06.12.2019 року №, №, №, № та вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53 від 10.03.2020 року, від 13.04.2020 року.

Пунктом 2 даного договору передбачено, що за даним договором надаються наступні юридичні послуги: консультації по правовій позиції в необхідних межах; підготовка та подання необхідних процесуальних документів; підготовки та надіслання адвокатських запитів; вивчення матеріалів справи; участь у розгляді справи Восьмим апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до акту прийняття-передачі наданих послуг від 01.02.2021 за договором б/н про надання правової (правничої) допомоги від 15.01.2021, скріпленого підписами та печатками сторін, адвокат надав послуги по представництву та захисту інтересів ОСОБА_1 у справі №500/687/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 06.12.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень від 06.12.2019 року №, №, №, № та вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53 від 10.03.2020 року, від 13.04.2020 року. Всього вартість виконаних послуг становить 3000 грн, які сплачені відповідно до платіжного доручення №5738 від 18.01.2021 року.

Відповідно до ч.4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, вказаний акт прийняття-передачі наданих послуг від 01.02.2021 за договором б/н про надання правової (правничої) допомоги від 15.01.2021 не містить відомостей щодо детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як наслідок, позивачем не обумовлено фактичного змісту наданих йому послуг з професійної правничої допомоги у даній справі. Узагальнене покликання, викладене у вказаному акті прийняття-передачі наданих послуг від 01.02.2021 щодо представництва та захисту інтересів ОСОБА_1 у даній справі №500/687/20 в суді апеляційної інстанції не надає можливості суду оцінити зміст та суть наданих послуг з професійної правничої допомоги адвоката у цій справі.

З метою з`ясування обставин щодо обсягу участі адвоката у даній справі та надання ним професійної правничої допомоги, колегією суддів детально досліджено матеріали справи, з яких вбачається, що в ході розгляду даної справи адвокатом позивача складено: позовну заяву; заяву про усунення недоліків апеляційної скарги; заяви про збільшення позовних вимог; клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи; клопотання про зупинення провадження у справі; приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції 10.07.2020 року, 09.09.2020 року та 23.09.2020 року. Додатковим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року позивачу присуджено витрати на професійну правничу допомогу, надані при розгляді цієї справи у суді першої інстанції у розмірі 5000 грн.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, адвокатом позивача складено: клопотання про участь у судовому засіданні в порядку відеоконференції; відзив на апеляційну скаргу, який по суті відтворює позицію позивача висвітлену в суді першої інстанції. Також адвокат брав участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції в порядку проведеної відеоконференції. Перелічені послуги, які надані адвокатом позивачу у суді апеляційної інстанції, підпадають під поняття професійної правничої допомоги, що включає в себе представництво та захист інтересів позивача у даній справі.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду апеляційної скарги відповідача, обсяг наданих послуг з професійної правничої допомоги є незначним. При цьому, адвокатом не докладено надмірних та значних професійних зусиль та навичок у суді апеляційної інстанції, оскільки ним викладено позицію відображену під час розгляду справи в суді першої інстанції, а вказана справа віднесена судом до справ незначної складності. Окрім того, у даній категорії справ є чисельна судова практика.

Як наслідок, колегія суддів приходить до висновку, що оплата вказаної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в обсязі 3000 грн є надмірною та явно завищеною і такою, що не відповідає критерієм розумності її розміру обсягу фактично наданої послуги та складності такої справи.

Враховуючи критерії пропорційності та об`єктивного визначення розміру суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката, колегія суддів вважає підставним присудження на користь позивача за рахунок фінансування відповідача витрат на професійну правничу допомогу лише в обсязі 1500 грн.

Керуючись статтями 137, 139, 143, 230, 252, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1500 грн (одну тисячу п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар

Повний текст додаткової постанови складено 22 квітня 2021 року.