Справа № 400/431/21
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 р. справа № 400/431/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1, АДРЕСА_1
до відповідача:Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вул. Артилерійська, 18,Миколаїв,54001
про:визнання протиправним та скасування повідомлення від 05.01.2021 № 428; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати повідомлення від 05.01.2021 №428 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)»; зобов`язати відповідача прийняти виконавчий документ до виконання та відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно повернув йому постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, оскільки в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» (далі-Закон №1404) ця постанова є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню. Посилання відповідача на абз. 3 п. 13 Розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі-Інструкції) є безпідставним, оскільки стосується виконання рішень немайнового характеру.

Ухвалою від 03.03.2021 р. відкрито провадження з особливостями розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Відповідач відзив до суду не надав. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він просив розглядати справу без його участі, а також просив відмовити у задоволенні позову, оскільки ні Інструкцією, ні Законом №1404 не передбачена передача постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження до виконання державним виконавцем.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Позивач є приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області, на виконанні якого перебувало виконавче провадження з виконання рішення майнового характеру, в якому 14.09.2020 р. було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 1 ст. 37 Закону №1404.

14.09.2020 р. позивачем було винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, у якій стягувачем є позивач.

Позивачем було направлено до відповідача заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі вищезазначеної постанови.

20.01.2020 р. відповідачем направлено на адресу позивача повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Підставою для повернення відповідач зазначив, що ні Законом №1404, ні Інструкцією не передбачено передачу постанови приватного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження з посиланням на абз. 3 п. 13 Розділу IX Інструкції, п. 9 ч. 4 ст . 4 Закону №1404.

Позивач вважаючи вищезазначені дії протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону №1404, кошти виконавчого провадження складаються, зокрема, з стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Частиною 4 Закону №1404 визначено, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону №1404, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 4 ст.5 Закону №1404, державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо, зокрема, боржником або стягувачем є сам виконавець.

З постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 14.09.2020 р. ВП№60996171 вбачається, що стягувачем є приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1, відтак позивач не може виконувати дану постанову. І враховуючи зазначені вище за текстом норми Закону №1404, суд дійшов висновку, що постанова приватного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню в розумінні Закону №1404. Відтак, відповідач протиправно повернув без виконання дану постанову на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону №1404, відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу якщо, виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Суд не приймає до уваги, також, посилання відповідача на абз. 3 п. 13 Розділу IX Інструкції, оскільки ним передбачено порядок виконання рішень немайнового характеру, тоді як на примусовому виконання позивача перебувало рішення майнового характеру.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн., що підтверджується квитанцією №0.8.1 від 01.03.2021 р., що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного виконаввця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Артилерійська, 18,Миколаїв,542) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати повідомлення від 05.01.2021 №428 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)».

3. Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Артилерійська, 18, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 35065742) прийняти до виконання постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 14.09.22020 р. ВП №60996171, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та відкрити виконавче провадження.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Артилерійська, 18,Миколаїв,542) на користь приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 грн.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич