Справа № 200/2113/21-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 р. Справа№200/2113/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року по справі №200/13080/19 його адміністративний позов до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю.

Вважає, що відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з невиплатою щомісячних страхових виплат з 01 серпня 2018 року.

З наведених підстав позивач просив зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати з 01 серпня 2018 року.

Ухвалою від 02 березня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем до суду наданий відзив на позовну заяву, де зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 року у справі №200/13080/19-а визнано протиправними дії органу Фонду щодо відмови виплатити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати за період з 01 серпня 2018 року по 30 квітня 2020 року.

Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нараховані та виплачені щомісячні страхові виплати за період з 01 серпня 2018 року по 30 квітня 2020 року в повному обсязі на загальну суму 141126,21 грн. При цьому органом Фонду компенсація втрати частини доходів на нараховані (на виконання судового рішення) та виплачені щомісячні страхові виплати за період з 01 серпня 2018 року по 30 квітня 2020 року не нараховувалася і, відповідно, не сплачувалася.

На думку відповідача, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 2 Закону № 2050-Ш, є порушення встановлених строків виплати саме нарахованих доходів. Виходячи зі змісту ст. 2 Закону № 2050-ІІІ, сума перерахованих та сплачених на виконання судового рішення у справі № 200/13080/19-а не підпадає під визначення ДОХОДІВ, передбачених цією нормою, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве. На підставі заяви від 26.09.2017 ОСОБА_1 взято на облік в Костянтинівському відділенні УВДФСС України в Донецькій області, продовжено раніше призначену страхову виплату (щомісячну грошову суму в разі часткової втрати працездатності, що компенсує частину втраченого заробітку) з 01.09.2017 (постанова від 02.10.2017 №0525/75405/75405/12).

Позивачу встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 25% безстроково у зв`язку із професійним захворюванням, про що свідчить довідка обласної медико-соціальної комісії серії ДОН-04 №001727 від 14.07.2005.

31 липня 2018 року постановою Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції в Донецькій області №0525/75405/75405/16 припинено ОСОБА_1 страхові виплати з 01.08.2018 на підставі п.6 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Згідно витягу з протоколу №31 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 31.07.2018 вирішено відмовити у відновленні призначенні щомісячних страхових виплат у зв`язку із не перебуванням особи за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року у справі №200/13080/19-а скасовано постанову Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 31 липня 2018 року №0525/75405/75405/16 про припинення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат; зобов`язано Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 та сплатити заборгованість, що виникла з 01 серпня 2018 року.

Вказане судове рішення набрало законної сили.

Відповідачем нараховані та виплачені щомісячні страхові виплати за період з 01 серпня 2018 року по 30 квітня 2020 року на загальну суму 141126,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.05.2020 №186.

Компенсація втрати частини доходів відповідачем не здійснювалася.

Фактичні обставини справи не є спірними.

Вирішуючи справу, суд зазначає, що питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного випливає, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року у справі № 521/940/17, від 05 жовтня 2018 року у справі № 127/829/17, а також у постанові від 05 жовтня 2018 року у справі №162/787/16-а, на яку відповідач помилково посилається в обґрунтування своїх заперечень.

Заперечення відповідача суд відхиляє, оскільки вони ґрунтуються на твердженні про своєчасне виконання судового рішення.

Стосовно цього суд зауважує, що наявність судового рішення у справі № 200/13080/19 не змінює призначення виплат, а спрямоване лише на відновлення порушеного права позивача. При цьому таке порушення відбулося саме через неправомірні дії відповідача, який своєю постановою від 31 липня 2018 року протиправно припинив нарахування щомісячних страхових виплат. Тому втрата доходів позивача відбулася саме через протиправні дії відповідача, починаючи з 01 серпня 2018 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що, оскільки несвоєчасна виплата сум щомісячних страхових виплат відбулася у зв`язку з неправомірним припиненням їх нарахування з боку відповідача, тобто з вини органу, що призначає і виплачує такі виплати, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат.

Отже, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 133 КАС якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, а ухвалою суду від 02 березня 2021 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Державного бюджету судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру.

Керуючись статтями 2, 133, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів - задовольнити.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів (щомісячних страхових виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01 серпня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України - 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 23 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов