Справа № 200/1307/20-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 р. Справа№200/1307/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бєломєстнов О.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Покровської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Бровко Ганни Олегівни (місцезнаходження: 85330, Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, буд. 11), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Покровської міської ради (місцезнаходження: 85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, буд. 11), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Бровко Г.О. № РВ-019 від 18.12.2019 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі м-н 1-17, ділянка №23 у м.Покровськ Донецької області;

зобов`язати Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Бровко Г.О. внести відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі м-н 1-17, ділянка №23 у м.Покровськ Донецької області.

В обґрунтування позовним вимог зазначено наступне.

Позивач звернувся до реєстратора із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру (далі - ДЗК) про земельну ділянку з метою її державної реєстрації з необхідними додатками. За результатами розгляду вказаної заяви реєстратором у її задоволенні відмовлено у зв`язку із тим, що подані документи не відповідають установленим вимогам, а саме у проекті землеустрою відсутня згода землекористувачів на вилучення земельної ділянки та передачу у власність іншому громадянину. Вважає таке рішення протиправним з огляду на наведені у позові положення Земельного кодексу України та Порядку ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. Крім того, посилання у рішенні про відмову на наявність інших землекористувачів земельної ділянки, яка проектується до відведення, з огляду на відомості державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем), не має підтвердження, оскільки Покровська міська рада, як розпорядник земель комунальної власності, приймаючи рішення № 7/65-13 від 10.05.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, не відмовила йому у виділенні земельної ділянки у зв`язку з тим, що бажана земельна ділянка перебуває у користуванні інших осіб, як це встановлено п. 6, 7 ст.118 Земельного кодексу України. Також зазначає, що з 01.01.2016 року форма звітності 6-зем не ведеться, видані довідки (витяги) з неї не містять актуальні відомості про розподіл земель та не можуть бути підставою для відмови в державній реєстрації земельної ділянки.

Наведене стало підставою звернення позивача з даним позовом.

26.02.2020 року Державним кадастровим реєстратором відділу у Покровському районі міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Бровко Г.О. надано відзив, з якого слідує наступне. Підставою для відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про дану земельну ділянку стала:

невідповідність електронного документу установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа;

- невідповідність поданих документів вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій» та п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Під час розгляду заяви позивача та доданих до неї документів було встановлено, що згідно державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) запроектована до відведення земельна ділянка перебуває у власності (користуванні) інших громадян та використовується ними під городи, що також підтверджується у репортажі телеканалу Орбіта. При цьому, погодження цих землекористувачів у наданих документах були відсутні. Таким чином, на думку відповідача, подані ОСОБА_1 документи не відповідають вимогам законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року провадження у вказаній справі було закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2020 року, ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року у справі №200/1307/20-а залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.11.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2020 року скасовано, справу направлено до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 07.12.2020 року прийнято до провадження справу та розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.01.2021 року замінено відповідача Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області ОСОБА_2 на її правонаступника Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Згідно ст. 52 КАС України усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області доповнень до відзиву на адміністративний позов ОСОБА_1 не надано.

Ухвалою суду від 16.02.2021 року продовжено на 30 днів строк проведення підготовчого провадження. Крім того, зобов`язано відповідача надати суду відомості про громадян, що мають у власності (користуванні) земельні ділянки, розташовані на запроектованій для відведення позивачеві земельній ділянці - їх прізвища, ім`я та по батькові, РНОКПП, адреси.

Ухвалою суду від 03.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

12.03.2021 року засобами електронного зв`язку третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Покровською міською радою Донецької області надані письмові пояснення по справі, з яких слідує наступне. ОСОБА_1 , як учасник бойових дій, звернувся із заявою до Покровської міської ради на отримання дозволу на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі АДРЕСА_2 , який було надано рішенням міської ради 10.05.2019 № 7/65-13. На виконання даного рішення позивач звернувся до Колективного підприємства Геосвіт за розробкою проекту землеустрою на зазначену ділянку.

На виконання зазначеного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 186-1 Земельного кодексу України, був погоджений експертом державної експертизи ОСОБА_3 , про що виданий висновок від 18.11.2019 № 14619/82-19, згідно із пунктом 8 якого проект землеустрою відповідає земельному законодавству.

18.12.2019 за результатами розгляду заяви позивача Державним кадастровим реєстратором Відділу у Покровському районі міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області було прийнято рішення № РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку з тим, що згідно Державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем) земельна ділянка передана у користування громадянам для індивідуального городництва, а погодження землекористувачів на вилучення земельної ділянки та передачу її у власність іншому громадянину в проекті землеустрою відсутнє.

У зв`язку з наведеним зазначає, що рішенням міської ради від 26.05.2017 № 7/34-19 Про затвердження плану зонування території (зонінгу) м. Покровськ було затверджено відповідну містобудівну документацію, згідно якої землі комунальної власності в районі м-н 1-17, ділянка № НОМЕР_1 віднесені до земель житлової та громадської забудови. Покровською міською радою рішення на передачу земельної ділянки в районі м-н 1-17 у користування будь-яким громадянам для індивідуального городництва не приймались. Отже, у Покровській міській раді відсутні відомості про надання зазначеної земельної ділянки іншим користувачам. Таким чином, відмова у реєстрації перешкоджає позивачу реалізувати його право на отримання земельної ділянки у власність, а також не дає можливості реалізувати Покровській міській раді повноваження у галузі земельних відносин.

24.03.2021 року ухвалено перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 19.11.2016 року має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

18.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Покровського міського голови із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,073 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд у районі мікрорайону «1-17» у м. Покровськ.

Рішенням Покровської міської ради Донецької області від 10.05.2019 № 7/65-13 «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території м. Покровськ» вирішено надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу житлової та громадської забудови комунальної власності на території м. Покровськ (згідно додатку).

Відповідно витягу з рішення Покровської міської ради Донецької області від 10.05.2019 № 7/65-13 у переліку громадян, яким надано відповідний дозвіл під номером 1 зазначений ОСОБА_1 .

Колективним підприємством «Геосвіт» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_2 , кадастровий № :03:094:

Відповідно ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється згідно розроблених та затверджених генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

У висновку відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Покровської міської ради Донецької області від 19.11.2019 № 16-12/73 до вказаного вище проекту землеустрою зазначено, що приймаючи до уваги відповідність місця розташування ділянки плану зонування території м. Покровськ, детальний план території кварталу садибної забудови в районі м-н 1-17, затверджений рішенням виконкому міської ради від 19.03.2018 № 79, відділ погоджує проект землеустрою.

Висновком про розгляд проекту землеустрою експерта державної експертизи ОСОБА_3 від 18.11.2019 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території у районі м-н 1-17, ділянка АДРЕСА_3 погоджується.

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки кадастровий № :03:094 вказана земельна ділянка межує виключно із землями комунальної власності на території Покровської міської ради. Код угідь згідно КВЗУ (ПКМУ 1051) 007.01, назва землі під житловою забудовою, код цільового призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 08.11.2019 № 019 земельна ділянка площею 0,0728 га, яка розташована у межах м. Покровськ в м-н 1-17 ділянка № НОМЕР_1 , згідно з даними документації із землеустрою, яка включена до Державного фонду документації із землеустрою або рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про віднесення земель до відповідної категорії - землі житлової та господарської забудови, рішення від 10.05.2019 №7/65-13; цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відомостей про цьове призначення ділянки для індивідуального городництва, надання ділянки у користування громадянам у довідці відсутні.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.12.2019 № ЗВ-019 разом із доданими до неї матеріалами Реєстратором прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до ДЗК від 18.12.2019 № РВ-019 з таких підстав:

електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа;

невідповідності поданих документів законодавству, вимогам установлених Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме згідно з даними державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем) земельна ділянка передана у користування громадянам для індивідуального городництва. Проте погодження землекористувачів на вилучення земельної ділянки та передачу її у власність іншому громадянину в проекті землеустрою відсутнє, що є порушенням вимог п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України та ст. 50 Закону України «Про землеустрій».

Протоколом проведення перевірки електронного документа від 18.12.2019 № ПП-019 встановлено, що електронний документ не відповідає: наявним даним ДЗК; встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, даним документації із землеустрою або оцінки земель.

Судом досліджено викопіювання з топографічної зйомки АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площа 0,073 га, викопіювання з детального плану території кварталу садибної забудови в районі мікрорайону «1-17», викопіювання з плану зонування (Зонінгу) території АДРЕСА_5 , викопіювання з детального плану території кварталу садибної забудови в районі мікрорайону «1-17» для індивідуального житлового будівництва учасниками АТО та особами, прирівняними до них, в межах м. Покровськ та кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_1 кадастровий № :03:094.

Також судом ухвалою від 16.02.2021 року у відповідача з метою з`ясування наявності у даній справі спору про право, можливих учасників такого спору витребовувались відомості про громадян, що мають у власності (користуванні) земельні ділянки, розташовані на запроектованій для відведення позивачеві земельній ділянці - їх прізвища, ім`я та по батькові, РНОКПП, адреси. У встановлений судом строк відповідач таких даних не надав.

За результатами аналізу вказаних вище документів й у зв`язку із наданням вказаних вище доказів на вимогу суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що у даній справі наявні ознаки приватноправового спору, а тому здійснив розгляд справи по суті.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступних висновків. Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру регулюються Законом України Про Державний земельний кадастр від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон № 3613).

Згідно статті 1 Закону № 3613, Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 5 вказаного Закону встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно ч.2 ст.7 Закону № 3613 до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; ведення поземельних книг та надання витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.1 ст.9 Закону № 3613).

Державний кадастровий реєстратор здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; (ч.4 ст.9 Закону № 3613).

Згідно ч.8 ст.9 Закону № 3613 державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Згідно ч.9 ст.21 вказаного Закону відомості про розподіл земель між власниками та користувачами вносяться до Державного земельного кадастру відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 24 Закону № 3613 встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 затверджений Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі Порядок № 1051, у редакції чинній на момент існування спірних правовідносин).

Розділом Основні вимоги щодо внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про його об`єкти встановлено , що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку (п. 67).

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Державний кадастровий реєстратор у відповідності до п. 70 цього Порядку у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі відповідності заяви разом з документами вимогам, зазначеним у цьому пункті, Державний кадастровий реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її відповідно до пункту 71 цього Порядку.

Відповідно до п. 73 Порядку державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє:

відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку;

електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;

2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

У свою чергу пунктом 74 Порядку визначено, що державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1;

3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Згідно з пунктом 74-1 Порядку у разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є невідповідність поданих документів вимогам законодавства, Державний кадастровий реєстратор у рішенні про відмову зазначає відомості, що виявлені у поданих документах та свідчать про їх невідповідність вимогам законодавства з посиланням на нормативно-правовий акт та його положення, з якими виявлено невідповідність поданих документів.

У разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є невідповідність електронного документа установленим вимогам, до рішення про відмову Державний кадастровий реєстратор додає протокол проведення перевірки електронного документа, в якому зазначаються відомості, передбачені пунктом 78 цього Порядку.

Далі, пункт 78 Порядку передбачає, що у протоколі проведення перевірки електронного документа зазначаються:

1) дата та номер протоколу; 2) реєстраційний номер заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) вид та назва документації із землеустрою та оцінки земель; 4) відомості про замовника документації із землеустрою, зазначені у підпункті 3 пункту 72 цього Порядку; 5) кадастровий номер (за наявності) та місцезнаходження земельної ділянки або дані про інший об`єкт Державного земельного кадастру, щодо якого вносяться відомості (зміни до них) згідно з відповідною заявою; 6) відомості про розробника документації із землеустрою та оцінки земель; 7) відомості про невідповідність даних електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку; 8) викопіювання з кадастрової карти (плану) відповідної адміністративно-територіальної одиниці з нанесенням на ньому контурів об`єктів перевірки; 9) прізвище та ініціали Державного кадастрового реєстратора, що провів перевірку електронного документа.

Протокол проведення перевірки підписується Державним кадастровим реєстратором та засвідчується його печаткою.

Пункт 97 Порядку передбачає, що до Державного земельного кадастру вносяться відомості (зміни до них) про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць, зазначені у пункті 22 цього Порядку, на підставі, зокрема, (п.п.10) відомостей щодо розподілу земель між власниками, користувачами:

державної статистичної звітності - до 2015 року;

даних державного реєстру земель;

даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пункт 107 Порядку також визначає, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Відповідно до п.п. 1 п. 109 Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється, зокрема, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Згідно з переліком, встановленим пунктом 110 Порядку для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації);

3) електронний документ.

Далі, пункт 111 Порядку передбачає, що Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий може прийняти рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (наводиться у частині, що підлягає застосуванню та у редакції на момент існування спірних правовідносин), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються у тому числі погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (у редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин, далі Закон № 858) встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають у тому числі письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Згідно статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (у редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин), планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Як раніше зазначено, підставою для відмови позивачу у внесенні відомостей до ДЗК стало встановлення реєстратором відсутності погодження землекористувачів на вилучення земельної ділянки та передачу її у власність іншому громадянину.

Факт наявності права власності/землекористування реєстратором обґрунтовано із посиланням на відомості державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем) земельна ділянка передана у користування громадянам для індивідуального городництва.

Водночас, відповідно до п. 97 Порядку № 1051 до ДЗК вносяться відомості (зміни до них) про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць, зазначені у пункті 22 цього Порядку, щодо розподілу земель між власниками, користувачами на підставі: державної статистичної звітності - до 2015 року; даних державного реєстру земель; даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, відомості щодо розподілу земель між власниками, користувачами до ДЗК можуть вноситись на підставі державної статистичної звітності тільки до 2015 року.

Доказів внесення відповідних відомостей до ДЗК суду не надано.

Натомість наявні у справі докази свідчать, що спірна земельна ділянка межує із землями комунальної власності Покровської міської ради.

Поряд із цим суд враховує, що статтею 13 Земельного кодексу УРСР від 08.07.70 передбачалося, що земля в Українській РСР надається в користування, зокрема, громадянам СРСР.

Згідно зі статтею 20 вказаного Кодексу право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчувалося державними актами на право користування землею. Форми актів встановлювалися Радою Міністрів СРСР. Зазначені документи видавалися після відводу земельних ділянок в натурі.

Згідно з Земельним кодексом Української РСР від 18.12.90 № 561-XII земельні ділянки могли надаватися у володіння і користування.

Статтею 7 цього Кодексу передбачалося, що у постійне користування (без заздалегідь встановленого строку) земля могла надаватися громадянам Української РСР для городництва, сінокосіння і випасу худоби.

Згідно зі статтею 23 вказаного Кодексу право володіння або право постійного користування землею посвідчувалося державними актами, які видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, районними, міськими Радами народних депутатів.

Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.03.91 № 889-XII "Про форми державних актів на право володіння і користування землею і Положення про порядок надання і вилучення земельних ділянок" було затверджено, зокрема форми державних актів на право довічного успадкованого володіння землею; на право постійного володіння землею; на право постійного користування землею.

Законом України від 13.03.92 № 2196-XII Земельний кодекс Української РСР від 18.12.90 № 561-XII було викладено в новій редакції. Відповідно до статті 23 Земельного кодексу України Постановою Верховної Ради України від 13.03.92 № 2201-XII "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею" було затверджено нову форму державного акта на право постійного користування землею. Державний акт вказаної форми видавався виключно громадянам України. Підписував державний акт на право постійного користування землею Голова Ради народних депутатів, реєстрація проводилась в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею.

У зв`язку з набранням чинності Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III, стаття 126 якого передбачила посвідчення права постійного користування земельною ділянкою державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 було затверджено форму державного акта на право постійного користування земельною ділянкою.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.10.2008 № 926 та від 12.11.2008 № 1019) установлено, що раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, що виникло до 01.01.2013, може посвідчуватись державними актами двох видів:

1) на право постійного користування землею;

2) на право постійного користування земельною ділянкою.

При цьому, згідно ст. 21 Закону № 3613 відомості про розподіл земель між власниками та користувачами вносяться до Державного земельного кадастру відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд витребовував у відповідача відповідні докази, які надані до суду не були.

Разом із цим, суд звертає увагу, що згідно проекту землеустрою спірної земельної ділянки, який погоджено відділом містобудування, архітектури та земельних відносин Покровською міською радою та експертом державної експертизи Жовтан Н.Г., земельна ділянка віднесена до земель: землі під житловою забудовою, код цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та межує виключно із землями комунальної власності на території Покровської міської ради. Проект землеустрою відповідає плану зонування території (зонінгу) м. Покровськ, детальний план території кварталу садибної забудови в районі мікрорайону 1-17 для індивідуального житлового будівництва учасникам бойових дій та особам прирівняним до них, у межах м. Покровська затверджений рішенням виконкому міської ради від 19.03.2018 № 79.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності обставин на які ним здійснено посилання.

Натомість, із землевпорядної документації, а саме викопіювання з детального плану території кварталу садибної забудови в районі «1-17» для індивідуального житлового будівництва учасниками бойових дій і особам прирівняним до них, у межах м. Покровськ та кадастрового плану земельної ділянки вбачається місце розташування спірної земельної ділянки, опис меж такої, а саме те, що земельна ділянка межує із землями комунальної власності на території Покровської міської ради.

Також суд бере до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а про те, що недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів або погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. (ч. 1 ст. 72 КАС України)

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ч. 2 ст. 74 КАС України)

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ч. 1 ст. 75 КАС України)

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ч. 1, 2 ст. 76 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Враховуючи викладене, суд не приймає посилання відповідача на репортаж телеканалу «Орбіта», на підставі ч. 2 ст. 74 та ч. 1 ст. 75 КАС України та вважає, що відповідачем не доведена правомірність прийняття оспорюваного у справі рішення у наведеній судом частині.

Стосовно висновку відповідача про невідповідність електронного документа установленим вимогам суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вказано у п. 111 Порядку № 1051 державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

У свою чергу п. 74 передбачає відповідність електронного документу вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1 до Порядку № 1051.

Судом встановлено, що у Протоколі від 08.12.2019 № ПП-019 зазначено, що електронний документ не відповідає наявним даним ДЗК, встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, даним документації із землеустрою.

У відзиві, що був наданий до суду, зазначено, що такі помилки є технічними, допущеними розробником такого електронного документа та були виявлені спеціальним програмним забезпеченням, яке використовується для державної реєстрації земельної ділянки у ДЗК.

Інших пояснень на адресу суду не надходило.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Європейський суд з прав людини у рішенні справа «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування».

Принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» №. 30985/96).

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

Звідси суд робить висновок, що відповідачем не обґрунтовано у достатній мірі, які саме недоліки виявлені при проведенні перевірки електронного документа за заявою позивача № ЗВ-019, чи стосуються ці недоліки відсутності згоди землекористувачів, чи наявні інші недоліку.

Отже, у суду відсутні підстави вважати оспорюване рішення правомірним й у вказаній частині.

Стосовно способу захисту суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд вважає релевантними до обставин цієї справи висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17, а саме:

«Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Разом з тим наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу.

Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.»

Враховуючи викладене, із урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, суд вважає, що належним способом захисту позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про внесення відомостей (змін до них) до ДЗК від 11.12.2019 реєстраційний № ЗВ-019 із врахуванням правової оцінки, наданої судом.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 78, 90, 139, 205, 244-246, 287, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Покровської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 16) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про внесення відомостей (змін до них) до ДЗК від 11.12.2019 реєстраційний № ЗВ-019 із врахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повний текст судового рішення складено та підписано 19 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.