Справа № 480/1613/20
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 480/1613/20

адміністративне провадження № К/9901/13039/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі №480/1613/20 за позовом ОСОБА_1 до Московськобобрицької сільської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Московськобобрицької сільської ради, в якому просив:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача, яка полягає у ненаданні відповіді на заяву від 10.09.2019 № 677;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на заяву від 10.09.2019 № 677;

- стягнути з Московськобобрицької сільської ради 2500,00 грн. моральної шкоди.

28 квітня 2020 року рішенням Сумського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Московськобобрицької сільської ради, яка полягала у ненаданні відповіді на заяву ОСОБА_1 від 10.09.2019 № 677.

Зобов`язано Московськобобрицьку сільську раду розглянути та надати ОСОБА_1 відповідь на заяву від 10.09.2019 №677.

У задоволенні вимог про стягнення 2500 грн на відшкодування моральної шкоди відмовлено в зв`язку з необґрунтованістю.

На вказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 13 квітня 2021 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції відніс цю справу до справ незначної складності та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Предметом розгляду цієї справи є бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит позивача про надання інформації та зобов`язання надати повну та достовірну інформацію в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про відмову у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем належним чином не доведені факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового та майнового характеру, а також не зазначено, з чого виходив позивач при оцінюванні заподіяної йому шкоди.

Оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності та розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктами «а», «б», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд касаційної інстанції відхиляє доводи касаційної скарги що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження позивач жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Суд касаційної інстанції відхиляє також доводи касаційної скарги про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження позивач не навів належних доказів на підтвердження обставин заявлених у касаційній скарзі.

Твердження заявника касаційної скарги, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи.

Отже, наведені позивачем в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , як у справі незначної складності, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі №480/1613/20 за позовом ОСОБА_1 до Московськобобрицької сільської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді Н.А. Данилевич

В.Е. Мацедонська