Справа № 420/361/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 квітня 2021 року

Київ

справа №420/361/20

адміністративне провадження №К/9901/12549/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2021 року у справі №420/361/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 472-к від 16 грудня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 16 грудня 2019 року № 469-к «Про затвердження негативного висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 » та Результати виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 , яка займає посаду державної служби категорії «Б» за 2019 рік;

- поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області з дати звільнення 17 грудня 2019 року;

- стягнути з ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення 17 грудня 2019 року до дня прийняття судом рішення у справі;

- стягнути з відповідача ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на користь позивача ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі: 1 681,60 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у задоволення позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №472-к від 16 грудня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 16 грудня 2019 року №469-к «Про затвердження негативного висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 » та Результати виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 , яка займає посаду державної служби категорії «Б» за 2019 рік;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з дати звільнення 17 грудня 2019 року;

- стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (; вул. 7-ма Пересипська,6 , м. Одеса, 65042) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 грудня 2019 року до дня прийняття судом рішення у справі в розмірі: 128 673,00 (сто двадцять вісім тисяч шістсот сімдесят три) гривні;

- стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (; вул. 7-ма Пересипська, 6, м. Одеса, 65042) на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі: 1 681, 60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

Не погоджуючись із цим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 8 квітня 2021 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2021 року у справі №420/361/20 скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що в матеріалах касаційної скарги відсутній документ в підтвердження сплати судового збору.

Так, згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 2 102 грн.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов у цій справі заявлено у 2020 році фізичною особою щодо однієї майнової вимоги на суму: 128 673 грн і трьох вимог немайнового характеру.

Відтак, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за одну позовну вимогу майнового характеру - 2573,46 грн (1286,73 * 200%) і три вимоги немайнового характеру - 5044,8 грн (840,8*200%*3) загальною сумою: 7618,26 грн.

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання документа про сплату судового збору.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2021 року у справі №420/361/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду