Справа № 400/1475/21
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2021 р. № 400/1475/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; скасування рішення від 25.01.2021 № 46/03.04-пр,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про:

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у відмові в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з відсутністю підтвердження факту роботи в зоні відчуження у 1986 році від 1 до 5 календарних днів та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25.01.2021 № 46/03.04-пр в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язання здійснити з 20.01.2021 призначення, нарахування та виплатити пенсію зі зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначені пенсії на підставі ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивачем надані документи, що підтверджують виконання ним службових обов`язків по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в 30-ти кілометровій зоні.

Відповідач надав суду відзив, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки довідка, яка видана військовою частиною позивачу видана не за формою № 122, не містить відомостей про населений пункт, в якому позивач виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відсутні дати служби в зоні відчуження. Позивач при зверненні із заявою про призначенні пенсії за віком документально не підтвердив факт роботи у зоні відчуження у 1986, тому відповідачем правомірно прийнято рішення від 25.01.2021 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України № 796.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження передбаченого ст. 263 КАС України без повідомлення учасників справи ( у письмовому провадженні). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

20.01.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

25.01.2021 відповідач прийняв рішення № 46/03.04-пр про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з відсутністю підтвердження факту роботи у зоні відчуження у 1986 році від 1 до 5 календарних днів.

У спірному рішенні зазначено, що позивач має страховий стаж 27 років 09 місяців 08 днів.

Довідкою філії Центрального архіву (Міністерства оборони Російської федерації) від 29.12.2020 № 20/3/6080 підтверджено, що ОСОБА_1 вибув із в/ч НОМЕР_1 у відрядження у Київську область, Поліський район, с. Нова Радча, в/ч НОМЕР_2 для виконання СМРС, пов`язаних із ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС з 23.09.1986 та прибув 23.10.1986 до в/ч НОМЕР_1 із відрядження смт. Нова Радча Київської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Згідно із архівними документами військової частини НОМЕР_1 у період з 23.09.1986 по 15.11.1986 особовий склад частини брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також у спірному рішенні зазначено, що заявником надано довідку в/ч 47049 від 18.03.1994 № 88, за даними якої ОСОБА_1 виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти км зоні (зоні відчуження) з 24.09.1986 по 21.10.1986. Населений пункт та підстави видачі довідки відсутні.

Зазначені довідки не підтверджують факт роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження з 23.09.1986 по 23.10.1986, оскільки : 1) не зазначено назву населеного пункту, в якому виконувалися заходи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 2) відсутні дні служби(виїзду) в зону відчуження.

Крім того, відсутні первинні документи(табелі обліку часу несення служби, особові рахунки, накази, розпорядження тощо), які б підтверджували періоди роботи(служби) в зоні відчуження та дні виїзду в зону.

Право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюється Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення, зокрема, чоловіками 60 років.

Частиною першою статті 55 Закону №796-XII передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року не менше 5 календарних днів пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Відповідно до частини третьої статті 65 Закону №796-XII посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 796-XII, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

З наведеного випливає, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 11 вересня 2019 року у справі № 205/8713/16-а, від 25 листопада 2019 року у справі № 464/4150/17 та від 09 січня 2020 року у справі № 363/3976/16-а.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

5) документи, які засвідчують особливий статус особи:

посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122,

- або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,

- або довідка архівної установи,

- або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи");

Отже, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами, але ці документи повинні підтверджувати 1) період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та 2) населений пункт , де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

Підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії та прийняття спірного рішення стало те, що надані позивачем документи не підтверджують1) період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та 2) населений пункт , де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

Позивач при звернення надав відповідачу перелік документів, а саме:

- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 (категорія 2) Серія НОМЕР_3 ,

- військовий квиток № НОМЕР_4 , в якому в особливих відмітках зазначено, що позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 20.09.1996 по 20.10.1986,

- довідка військової частини № НОМЕР_2 , в якій зазначено, що ОСОБА_1 з 24.09.1986 по 21.10.1986 виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-ти км зоні.

- Архівна довідка від 24.12.2020 свідчить, що у наказі командира в/ч НОМЕР_1 від 23.09.1986 № 173 значиться: «Вважати, що вибули нижчезазначених офіцерів, прапорщиків, військовий будівельників ( в їх числі ОСОБА_1 ) у відрядження до АДРЕСА_2 для виконання СМРС, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС з 23.09.1986. В наказі командира в/ч НОМЕР_1 від 23.10.1986 № 188 значиться «Вважати такими, що прибули: в/стр.ст.серж. ОСОБА_1 ».

За таких обставин, з наданих позивачем документів чітко вбачається, що позивач вибув з в/ч НОМЕР_1 з 23.09.1986. Прибув у в/ч НОМЕР_5 . Вибув з в/ч НОМЕР_2 з 21.10.1987. Прибув до в/ч НОМЕР_1 23.10.1986.

В архівній довідці зазначено місце відрядження: Київська область. Поліський район, с.Нова Радча.

Тому посилання відповідача, що надані позивачем довідки не містять період та місце перебування у відрядження спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення нормативних актів та інформації, яка міститься в довідках, суд дійшов висновку, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 24.09.1986 по 21.10.1986, а тому має право на призначення державної пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а рішення відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком із скороченням пенсійного віку на 10 років є протиправними (аналогічна позиція висловлена у постанова ВС від 26.03.2020 по справі № 652/610/16-а).

Позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність задоволенню не підлягають, оскільки відповідач прийняв 25.01.2021 спірне рішення на заяву позивача про призначення пенсії, що є діями, а не бездіяльністю, правомірність якого і розглядається в цій справі та є належним способом захисту прав позивача.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, позов належить задовольнити частково.

Позивач звільнений від сплати судового за розгляд справи, тому сплачений ним судовий збір за подану позовну заяву стягненню з відповідача не підлягає, та буде повернутий за його заявою ухвалою суду.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 25.01.2021 № 46/03.04-пр.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) пенсію зі зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 20.01.2021 року.

4. В решті позову відмовити.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.
Суддя Т. О. Гордієнко