Справа № 806/2099/17
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 806/2099/17

адміністративне провадження № К/9901/10234/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року, ухвалену у складі колегії суддів: Шевчук С.М., Мацького Є.М., Шидловського В.Б., у справі №806/2099/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (далі - ПАТ "ПБК "Радомишль") звернулось до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 19.07.2017 № в частині нарахування пені за порушення строків валютних розрахунків за зовнішньоекономічними договорами №Р81 від 25.04.2016, № Р75 від 24.12.2015, № Р79 від 21.03.2016, № 140116/1-1 від 14.01.2016, № 1401116/1-2 від 14.01.2016, № 26/04-16 від 26.04.2016, в сумі 26065148,28 грн.

2. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року позов задоволено.

2.1. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 19.07.2017 № в частині нарахування пені за порушення строків валютних розрахунків за зовнішньоекономічними договорами №Р81 від 25.04.2016, № Р75 від 24.12.2015, № Р79 від 21.03.2016, № 140116/1-1 від 14.01.2016, № 1401116/1-2 від 14.01.2016, № 26/04-16 від 26.04.2016 в сумі 26 065 148,28 грн.

3. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року скасовано, прийнято нову постанову, якою Публічному акціонерному товариству "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" у задоволенні позову до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

4. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи установлено:

4.1. У період з 28.02.2017 по 04.04.2017 посадовою особою Офісу великих платників ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "ПБК "Радомишль" з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за зовнішньоекономічними контрактами (угодами): № Р81 від 25.04.2016, № Р75 від 24.12.2015, №Р79 від 21.03.2016, № 26/04-16 від 26.04.2016, №24/12/15 від 24.12.2015, № 17/02/16 від 17.02.2016, № 21/12/2015/2 від 21.12.2016, №140116/1-1 від 14.01.2016, № 140116/1-2 від 14.01.2016, № 1012 від 10.11.2014, № 391 від 30.10.2015, № 1303/15 від 13.03.2015, № 2015-02 від 09.02.2015, № 21/07-16 від 21.07.2016, за результатами якої складено акт від 11.04.2017 № 740/28-10-14-02/05418365 (том 2 а.с. 107-121).

4.2. Актом перевірки з питань, що оскаржуються позивачем, зафіксовано порушення статті 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) в частині несвоєчасного надходження валютної виручки:

1) по контракту № Р81 від 25.04.2016 із нерезедентом "Softex trading OU" (Естонія):

- порушено термін розрахунків на суму 703248,00 грн (24809,39 євро) строком на 41 день;

2) по контракту №Р75 від 24.12.2015 із нерезедентом "Softex trading OU" (Естонія):

- порушено термін розрахунків на суму 643374,97 доларів США строком на 16 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 593374,97 доларів США строком на 1 день;

- порушено термін розрахунків на суму 518374,97 доларів США строком на 3 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 469374,97 доларів США строком на 2 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 443374,97 доларів США строком на 2 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 439374,97 доларів США строком на 6 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 334374,97 доларів США строком на 13 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 307374,97 доларів США строком на 61 день;

- порушено термін розрахунків на суму 276374,97 доларів США строком на 7 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 247374,97 доларів США строком на 8 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 222374,97 доларів США строком на 7 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 164374,97 доларів США строком на 2 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 141374,97 доларів США строком на 34 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 124374,97 доларів США строком на 1 день;

- порушено термін розрахунків на суму 39374,97 доларів США строком на 1 день;

- порушено термін розрахунків на суму 10625,03 доларів США строком на 157 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 1156086,70 доларів США строком на 163 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 1071086,70 доларів США строком на 5 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 616541,20 доларів США строком на 2 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 596541,20 доларів США строком на 6 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 576541,20 доларів США строком на 2 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 551541,20 доларів США строком на 3 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 459541,20 доларів США строком на 1 день;

- порушено термін розрахунків на суму 373541,20 доларів США строком на 2 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 273541,20 доларів США строком на 1 день;

- порушено термін розрахунків на суму 213541,20 доларів США строком на 3 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 113541,20 доларів США строком на 1 день;

- порушено термін розрахунків на суму 103541,20 доларів США строком на 2 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 3541,20 доларів США строком на 4 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 96458,80 доларів США строком на 179 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 699850,19 доларів США строком на 188 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 599850,19 доларів США строком на 2 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 529850,19 доларів США строком на 4 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 479850,19 доларів США строком на 10 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 402850,19 доларів США строком на 7 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 377850,19 доларів США строком на 73 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 55024,52 доларів США строком на 276 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 262415,78 доларів США строком на 273 дні;

- порушено термін розрахунків на суму 55049,00 доларів США строком на 262 дні;

3) по контракту № Р79 від 21.03.2016 із нерезедентом "Softex trading OU" (Естонія):

- порушено термін розрахунків на суму 6443256,82 грн (227242,62 євро) строком на 70 днів;

4) по контракту №26/04-16 від 26.04.2016 із нерезидентом "Greentrade Agro LTD" (Великобританія):

- порушено термін розрахунків на суму 711217,50 грн (27826,85 доларів США) строком на 73 дня;

5) по контракту №140116/1-1 від 14.01.2016 із нерезедентом "Softex trading OU" (Естонія):

- порушено термін розрахунків на суму 8544927,38 грн строком на 145 днів;

6) по контракту №140116/2-1 від 14.01.2016 із нерезедентом "Softex trading OU" (Естонія):

- порушено термін розрахунків на суму 4882458,80 грн строком на 139 днів;

- порушено термін розрахунків на суму 2341893,11 грн строком на 125 днів.

4.3. Не погодившись із висновками акту перевірки від 11.04.2017 № 740/28-10-14-02/05418365, позивач подав письмові заперечення від 13.04.2017 за вих. №208 (том 2 а.с. 155-159).

4.4. За результатами розгляду заперечень, Офіс великих платників ДФС листом від 28.04.2017 №23770/10/28-10-14-02-10 повідомив ПАТ "ПБК "Радомишль" про правомірність висновків акту перевірки від 11.04.2017 № 740/28-10-14-02/05418365 (том 2 а.с. 131-132).

4.5. Виявлені порушення стали наслідком прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 04.05.2017 № про застосування до ПАТ "ПБК "Радомишль" штрафних фінансових санкцій за платежем: "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства" в розмірі 49861215,65 грн (том 2 а.с. 133).

4.6. Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням, 16.05.2017 ПАТ "ПБК "Радомишль" звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою про його скасування (том 2 а.с. 135-140).

4.7. Рішенням Державної фіскальної служби України від 14.07.2017 № 1527616/99-99-11-01-02-25 частково задоволено скаргу ПАТ "ПБК "Радомишль" та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 04.05.2017 № у частині 23202467,47 грн застосованих штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (том 2 а.с. 141-144).

4.8. Зазначене рішення Державної фіскальної служби України стало підставою для прийняття Офісом великих платників податків ДФС податкового повідомлення-рішення від 19.07.2017 № про застосування до ПАТ "ПБК "Радомишль" штрафних фінансових санкцій за платежем: "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства" в розмірі 26658748,18 грн (том 2 а.с. 185).

4.9. Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням в частині нарахування пені за порушення строків валютних розрахунків за зовнішньоекономічними договорами №Р81 від 25.04.2016, № Р75 від 24.12.2015, № Р79 від 21.03.2016, № 140116/1-1 від 14.01.2016, № 1401116/1-2 від 14.01.2016, № 26/04-16 від 26.04.2016, в сумі 26065148,28 грн, позивач звернувся до суду із указаним позовом.

5. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги вказав, що до 01.01.2011 - часу набрання чинності Податковим кодексом України, санкції за порушення законів, які не є законами з питань оподаткування, належали до адміністративно-господарських санкцій, застосування яких було можливим лише в межах строків, встановлених статтею 250 Господарського кодексу України, тобто не пізніше шести місяців з дня виявлення порушення і не пізніше року з дня його вчинення.

5.1. Проаналізувавши укладені позивачем договори та положення діючого законодавства, суд першої інстанції вказав, що при уступці вимоги до нового резидента-кредитора право вимоги переходить у повному обсязі. Суд зазначив, що контролюючим органом не надано суду доказів невідповідності договорів про відступлення права вимоги, на підставі яких припинено зобов`язання за зовнішньоекономічними контрактами, ані положенням українського, ані естонського/англійського договірного права, які б виключали можливість їх врахування як способу припинення зобов`язання.

5.2. Суд установив, що після виявлення "Softex trading OU" факту здійснення помилкових оплат по контракту Р75 від 24.12.2015, призначення відповідних платежів було змінено на погашення діючих зобов`язань по контрактам RAD2012 від 20.12.2016, RAD1012 від 10.12.2016, RAD240217 від 24.02.2017, 14/11-16 від 14.11.2016, RAD2308 від 23.08.2016. Також, директор Softex trading OU повідомив, що Товариством виявлені факти помилкового зазначення призначення платежів і по іншим контрактам. Зазначив, що зміна призначення платежів по контрактам №Р81 від 25.04.2016, № 140116/1-1 від 14.01.2016, №140116, здійснена з підстав несвоєчасної координації між департаментами товариства, буде змінено на відповідні одразу після настання строків розрахунків по іншим контрактам.

5.3. Також суд урахував, що законодавством встановлено чіткий порядок зняття експортних операцій з контролю у банку, при цьому, можливість зняття операції з контролю за ініціативою резидента - не передбачена.

5.4. Отже, зважаючи на те, що при уступці вимоги до нового резидента-кредитора право вимоги переходить у повному обсязі, суд дійшов висновку, що і відповідальність за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями покладається на нього, у даному випадку - ТОВ "Авто-Ізі" та ТОВ "Екліпс Інвест", а тому контролюючого органу про порушення позивачем приписів статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" є помилковими.

6. Скасовуючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вказав, що станом на дату розгляду справи в суді першої інстанції виручка на рахунки позивача від експорту продукції у розмірах та строки, зазначені в акті перевірки та статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", не надійшла ані від нерезидентів, яким безпосередньо здійснено поставку товарів, ані від суб`єктів господарювання, яким позивачем уступлено право вимоги боргу від таких нерезидентів.

6.1. Апеляційним судом ураховано, що ПАТ «ПБК «Радомишль» в розділі III «Майно та товари за кордоном» декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходяться за її межами (станом на 01.07.2016, 01.10.2016, 01.01.2017), звітує про товари, що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті і за які на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку, зокрема з "Softex trading OU" та "Greentrade Agro LTD", після укладання договорів про відступлення права вимоги по зовнішньоекономічним контрактам.

6.2. Також суд вказав, що позивач 16.08.2016 звертався до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України про стягнення валютних коштів із "Softex trading OU" по договорам купівлі-продажу від 14.01.2016 №№ 140116/1-2, 140116 1-2 від 21.03.2016 № Р79, 24.12.2015 № Р75, після нібито фактичного укладання договорів про відступлення права вимоги по зовнішньоекономічним контрактам.

6.3. Суд урахував, що на час перевірки позивача в бухгалтерському обліку позивача за 2016 рік операції з ТОВ «АВТО-ІЗІ» та ТОВ «Екліпс Інвесет» не зазначались. Під час проведення перевірки ПрАТ «ПБК «Радомишль» не надано пояснень та їх документальних підтверджень стосовно не відображення в бухгалтерському обліку операцій з відступлення права вимоги та стосовно повідомлення нерезидентів та обслуговуючого банку про укладання договорів переуступки права вимоги іншому резиденту.

6.4. Стосовно претензій ПАТ «ПБК «Радомишль», направлених позивачем до ТОВ «Авто-Ізі» від 25.05.2017, від 24.06.2017 та 21.08.2017, а також листа ТОВ «Авто-Ізі» від 29.08.2017 про намір погасити заборгованість перед ПАТ «ПБК «Радомишль», то суд визнав вказане листування таким, що не підтверджує обставин щодо фактичного погашення заборгованості по зовнішньоекономічним договорам в установлені строки та фактичного (а не мнимого) укладення договорів про відступлення права вимоги по зовнішньоекономічним контрактам.

6.5. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що фактичного відступлення права вимоги від ПАТ «ПБК «Радомишль» до ТОВ «Ато-Ізі» та ТОВ «Екліпс Інвест» не відбулося, а укладені договори є спробою уникнення від відповідальності за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

7. Публічне акціонерне товариство «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до вказаного суду.

7.1. Скаржник посилається на те, що положення Цивільного кодексу України не пов`язують факт здійснення чи нездійснення боржником оплати його заборгованості по договору з дійсністю або недійсністю такого договору.

7.2. Зазначає, що після відступлення права вимоги за зовнішньоекономічними контрактами позивач в силу закону втратив будь-які важелі впливу на нерезидента, щоб спонукати його виконати свої договірні зобов`язання, що виключає, на думку скаржника, можливість його відповідальності за правопорушення у сфері господарювання.

7.3. Вказує також, що 15.01.2018 перед судовим засіданням представником позивача подавалось клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю долучення додаткових доказів у справі, а саме - доказів оплати від ТОВ «Екліпс Інвест» (нового кредитора) за договорами відступлення права вимоги по зовнішньоекономічних контрактах, адже оплата була здійснена 11.01.2018. Вважає, що вказані оплати не можуть самостійно вказувати на дійсність або недійсність договорів відступлення права вимоги, однак їх дослідження має істотний вплив на правильне вирішення спору.

7.4. Зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано, що уступка права вимоги в ЗЕД не протирічить вимогам діючого законодавства.

7.5. Також вважає таким, що суперечить завданню адміністративного судочинства висновок суду апеляційної інстанції про уникнення позивачем відповідальності за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями.

8. Відповідачем до Суду надано відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач зазначає, що доводи касаційної скарги є безпідставними. Вказує, що рішення суду апеляційної інстанції є обґрунтованим та законним, тому підстави для його скасування відсутні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

9. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10. Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

11. Частиною шостою указаної статті Закону передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

12. Згідно зі частиною першою статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

13. Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 №136 (далі - Інструкція №136), банк згідно з цією Інструкцією контролює дотримання резидентом установлених законодавством строків розрахунків, зокрема, за експортною операцією резидента, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання транспортних, страхових послуг розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією.

14. Пунктом 1.11 Інструкції №136 встановлено, що експортна операція з поставки продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг та імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов`язань за цими операціями зарахуванням, якщо:

вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

вимоги однорідні;

строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;

між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

15. Відповідно до пункту 1.13 Інструкції №136, підставою для зняття банком з контролю експортної операції з поставки продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг та імпортної операції резидента за умови надання останнім документів, що необхідні банку для здійснення контролю за своєчасністю розрахунків за експортними, імпортними операціями цього резидента, крім підстав, передбачених іншими розділами цієї Інструкції, може бути:

повідомлення митного органу, а також копія МД (типу ГМ-40 "Імпорт", ІМ-41 "Реімпорт", ІМ-72 "Безмитна торгівля", ІМ-75 "Відмова на користь держави", ІМ-76 "Знищення або руйнування"), засвідчена в установленому законодавством України порядку, надана на запит резидента (якщо немає інформації про зазначену МД у реєстрі МД);

повідомлення податкового органу, надіслане банку, про те, що немає порушень законодавчо встановлених строків розрахунків за експортними операціями з поставки продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг та імпортними операціями резидента, про які банк надавав інформацію цьому податковому органу згідно з пунктом 5.9 розділу 5 цієї Інструкції. У повідомленні зазначаються такі обов`язкові реквізити: повне найменування резидента/прізвище, ім`я, по батькові, місцезнаходження / місце проживання, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ / ідентифікаційний номер за ДРФО (за наявності), номер і дата договору, повне найменування нерезидента, країна його реєстрації, термін проведення перевірки або інформація, яка є підставою для зняття експортної операції з поставки продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг та імпортної операції з контролю.

16. Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України, сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

17. Так, Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" регулює порядок припинення зобов`язань між резидентом і нерезидентом шляхом виконання, проте це не виключає можливості припинити зобов`язання в інший спосіб, зокрема, відступленням права вимоги.

18. Згідно з частиною першою статті 14 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право:

- самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам;

- безпосередньо брати і надавати комерційні кредити за рахунок власних коштів у діючій на території України валюті та в іноземній валюті як у межах, так і за межами України, самостійно приймати рішення у зазначених питаннях;

- вільно обирати банківсько-кредитні установи, які будуть вести їх валютні рахунки та розрахунки з іноземними суб`єктами господарської діяльності, користуватись їх послугами, з додержанням при цьому вимог чинних законів України.

19. За визначенням частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

20. Частиною першою статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

21. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

22. Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

23. Відповідно до статті 519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

24. Верховний Суд при розгляді цієї справи вважає за необхідне вказати, що відповідно до пункту 8 частини 1 статті 92 Конституції України правові засади і гарантії підприємництва визначаються виключно Законами України.

25. Отже, конституційно-правова норма, яка декларує право на підприємницьку діяльність, також містить застереження, що сферою його реалізації є тільки ті види діяльності, що не заборонені законом. Законодавець вказав і на засоби обмеження - пряму заборону шляхом відсилання до поточного законодавства, в першу чергу Господарського та Цивільного кодексів України.

26. Принцип вільного вибору і самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, перш за все, встановлює можливість для суб`єктів підприємницької діяльності України підтримувати відносини з іноземними суб`єктами господарської діяльності з урахуванням положень Конституції та законів України, а також міжнародних норм і правил. Правове регулювання такої діяльності, а також обмеження щодо її здійснення встановлені Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

27. Закон України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР встановлює відповідальність за порушення строків розрахунку в іноземній валюті (надходження виручки) за наслідками виконання зовнішньоекономічних контрактів, і єдиною підставою до звільнення від такої відповідальності визнає наявність висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

28. Водночас, надходження валютної виручки на рахунок можливе лише за дійсним зобов`язанням і не очікується за припиненим.

29. Указана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2020 у справі №1340/3649/18.

30. Відтак, при укладенні договору уступки права вимоги між підприємствами-резидентами може виникнути ситуація, коли вказану ЗЕД-операцію не знімуть з валютного контролю в банку через відсутність валютної виручки за експортним контрактом, так як така не надійшла до первісного кредитора, однак, сторони є вільними у виборі виду договору та його умов.

31. Отже, Суд вважає, що позивач діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством не був жодним чином обмеженим у праві укладати угоди з відступлення боргу (чи права вимоги).

32. У той же час, як встановлено частиною 1 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

33. Верховний Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови у справі послався на те, що позивач допустив порушення вимог податкового законодавства з огляду на обставини його звернення до МКАС при ТППУ з вимогами про стягнення боргу по зовнішньоекономічну контракту, право вимоги за яким відступлені іншому резиденту; укладення позивачем додаткових угод з нерезидентами по договорах, в яких він відступив свої права вимоги ТОВ «АВТО-ІЗІ»; неінформування позивачем контролюючий орган про укладення ним договорів про відступлення права вимоги по зовнішньоекономічним контрактам.

34. Суд апеляційної інстанції на підставі наведених доказів зробив висновок про непідтвердження позивачем реальності господарської операції відступлення права вимоги по зовнішньоекономічним контрактам та непідтвердження обставин щодо фактичного погашення заборгованості по зовнішньоекономічним договорам.

35. Втім, судом апеляційної інстанції не враховано, що предметом розгляду цієї справи є безпосередньо правомірність застосування до позивача санкцій за порушення строків валютних розрахунків за зовнішньоекономічними договорами.

36. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, вказав, що позивачем належним чином відображено у бухгалтерському обліку господарські операції з відступки права вимоги за спірними контрактами на користь ТОВ "Авто-Ізі" та ТОВ "Екліпс Інвест", що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями.

37. Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції вказав, що ПАТ «ПБК «Радомишль» в розділі III «Майно та товари за кордоном» декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходяться за її межами (станом на 01.07.2016, 01.10.2016, 01.01.2017), звітує про товари, що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті і за які на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку, зокрема з "Softex trading OU" та "Greentrade Agro LTD", після укладання договорів про відступлення права вимоги по зовнішньоекономічним контрактам.

38. Натомість, цим судом не конкретизовано та не досліджено належним чином, чи існують розбіжності між наявними в матеріалах справи первинними документами, наданими позивачем під час розгляду цієї справи, з поданою ним податковою звітністю за спірні періоди та чи вплинули ці розбіжності (в разі їх наявності) на правомірність висновків податкового органу про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення строків валютних розрахунків за зовнішньоекономічними договорами.

39. Крім того, як вказує позивач, 15.01.2018 він подав до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням до суду доказів, необхідних, на думку позивача, для всебічного та об`єктивного розгляду справи, однак суд апеляційної інстанції в задоволенні вказаного клопотання відмовив.

40. Згідно з ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1 ст. 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

41. Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

42. Суд зазначає, що невстановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі свідчить про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при розгляді цієї справи.

43. Згідно з частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов`язок вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

44. 08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), внесені Законом України від 15.01.2020 №460-ІХ, за правилом пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

45. За змістом частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

46. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду

47. За приписами частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

48. Відповідно до частини четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

49. З огляду на наведене, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» підлягає задоволенню, рішення суду апеляційної інстанції скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

50. Водночас, враховуючи те, що відповідно до Указу Президента «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року №455/2017 Житомирський апеляційний адміністративний суд ліквідовано та утворено Сьомий апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку, Житомирську, Хмельницьку та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Вінниці, справа підлягає направленню до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

51. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

52. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» задовольнити.

53. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

54. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко