Справа № 686/1107/21
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/1107/21
Провадження № 2-а/686/127/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., за участю: позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Рашова Валентина Юрійовича , поліцейського, капітана поліції 1 бат. 2 рота УПП в Хмельницькій області, Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 вказує, що 30.12.2020 року винесено постанову серії ЕАН №3615962, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.

ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає що не порушував вимоги ПДР України, оскільки постанова не відповідає фактичним обставинам справи, тому просить постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просить їх задоволити, вказує, що взагалі не керував зазначеним т/з, а лише стояв біля нього і йому не зрозуміло, чому працівник поліції дійшов висновку про те, що він перебував за кермом автомобіля.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову запепечує.

12.02.2021 року представником відповідачів надано відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вказує, що постанова є правомірною, а викладені в ній обставини відповідають дійсним обставинам справи.

23.02.2021 року позивачем надано відповідь на відзив, яка долучена до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.12.2020 року винесено постанову серії ЕАН №3615962, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. за недотримання вимог п. 2.4.а ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух», а саме: «30.12.2020 року о 00 год. 37 хв. в м. Хмельницькому по вул. Проскурівського Підпілля 71, водій т/з «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Дані обставини підтверджуються копією постанови, наявною в матеріалах справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 11 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Положеннями ч.1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач в своїх поясненнях вказує, що з інкримінованим правопорушенням не погодився, про що наголошував інспектору, оскільки він не керував зазначеним т/з, а лише стояв біля нього, так як автомобіль належить його батькові і він чекав на нього, однак інспектор проігнорував дані пояснення, не опитав свідків, які знаходились в автомобілі та не надав жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував зазначеним т/з.

Так, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

З наданого відповідачем відеозапису, який суд приймає як доказ, оскільки про нього зазначено в постанові, також не вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував 30.12.2020 року о 00 год. 37 хв. т/з «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницькому по вул. Проскурівського Підпілля 71.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд констатує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним. (Постанова ВС від 08 липня 2020 року, справа № 463/1352/16-а).

За таких умов, із врахуванням тих обставин, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, окрім оспорюваної постанови, у якій факт вчинення вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення не знайшов свого підтвердження - доказів його вини не надано.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не доведена, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 241, 242, 243, 244, 246, 250 КАС України, ст.ст. 22, 258, 278, 279, 280, 293 КУпАП, ЗУ «Про національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Скасувати постанову серії ЕАН № 3615962 від 30 грудня 2020р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 425 грн.

На рішення суду може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 20.04.21р.

Суддя:

Позивач: ОСОБА_1 .

АДРЕСА_1 . тел. НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Хмельницькій області.

29000. м. Хмельницький, пров. Коцюбинського 35/2. тел. 75 - 25 - 11.