Справа № 160/13786/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Інтеграл Плюс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення пені,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства "Інтеграл Плюс" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому Підприємство просить стягнути з Державного бюджету на його користь пеню за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість в сумі 333967,20 грн.
Підставою позову визначено не виконання відповідачем-1 обов`язку щодо повернення Підприємству заявленої до відшкодування суми податку на додану вартість, попри те, що вона є підтвердженою як контролюючим органом так і низкою судових актів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області скористалося наданим правом та надіслало на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказало про безпідставність позовних вимог, з огляду на те, Підприємством подано декларацію із заявленою сумою бюджетного відшкодування за серпень 2015р. та відповідно така декларація (заява) повинна відображатись у Тимчасовому реєстрі, проте на момент розгляду справи у контролюючого органу відсутнє програмне забезпечення щодо поновлення даних такого реєстру та механізму відшкодування сум ПДВ, включених до цього ж реєстру.
Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ухвалу суду від 02.11.2020 року отримало та станом на дату розгляду справи відзиву на позовну заяву не надало.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що Підприємство є юридичною особою приватного права та є платником, у тому числі, податку на додану вартість. Позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію, в якій заявлено до бюджетного відшкодування суму з податку на додану вартість за серпень 2015 року в розмірі 1200000 грн.
Крім того постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2017 року у справі №804/5272/16, яка набрала законної сили 09.06.2017 року, визнано протиправною бездіяльність Інспекції щодо ненадання до Управління Державної казначейської служби України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області висновку про відшкодування позивачу 1200000,00 грн. та зобов`язання відповідача -1 надати відповідачу -2 висновок на відшкодування з бюджету податку на додану вартість в сумі 1200000,00 грн. на розрахунковий рахунок ПП «Інтеграл Плюс».
Ухвалою від 26.04.2018 Дніпропетровській окружний адміністративний суд заяву ПП «Інтеграл Плюс» - задовольнив. Замінив сторону виконавчого провадження - Криворізьку південну об`єднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Дніпропетровській області на головне управління ДФС у Дніпропетровській області. Змінив спосіб та порядок виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2017 у справі №804/5272/16 шляхом зобов`язання головного управління ДФС у Дніпропетровській області внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ заяву ПП «Інтеграл Плюс» про повернення суми бюджетного відшкодування за декларацією за серпень 2015 року у розмірі 1200000 грн. та дату узгодження вказаної суми бюджетного відшкодування 28.03.2016 року. Вказана ухвала набрала законної сили 20.06.2018 року.
Заявлена до відшкодування сума на розрахунковий рахунок Підприємства не надійшла, що і слугувало підставою для звернення до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір суд виходить із того, що згідно з пунктом 200.23 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Аналізуючи наведену норму у контексті спірних правовідносин суд зазначає, що неподання контролюючим органом до відповідного управління Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.
Після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набуває статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.
При цьому суд вказує, що зміна порядку здійснення бюджетного відшкодування не звільняє контролюючий орган та орган казначейства від виконання обов`язків щодо повернення узгодженої суми податку на додану вартість у передбачені законодавством строки (правова позиція Верхового Суду, викладена у постанові від 31.07.2018 року у справі № 822/3250/17).
На переконання суду, не є такою підставою й відсутність взаємодії між державними органами з приводу здійснення адміністрування відповідних інформаційних ресурсів, а також відсутності програмного забезпечення щодо поновлення даних Тимчасового реєстру.
Як вже встановлено судом, станом на момент звернення до суду заявлена до відшкодування сума на розрахунковий рахунок Підприємства не надійшла.
При цьому, позивач вже неодноразово звертався до суду із вимогами про стягнення пені та попри наявність низки судових рішень на користь останнього, відповідач будь-яких дій щодо повернення на користь платника податку підтвердженої як контролюючим органом так і низкою судових актів суми бюджетного відшкодування з ПДВ, не вчиняє.
За викладених обставин суд доходить висновку, що не відшкодована на рахунок платника у банку сума ПДВ за серпень 2015 року в розмірі 1200000,00 грн. вважається заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
У розглянутому випадку з боку контролюючого органу зауважень щодо розміру пені у загальній сумі 333967 грн. не надійшло, а судом не встановлено його невідповідності проведеного положенням пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За викладених обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог Підприємства, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що відповідно до Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 р. № 227, Державна податкова служба України та її теріторіальні органи реалізовують державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконують завдання та наділені повноваженнями, якими наділені органи Державної фіскальної служби України, зокрема здійснення контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а тому понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Керуючись ст.ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Сягнути з Державного бюджету на користь приватного підприємства "Інтеграл Плюс" пеню за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість за період з 01.10.2019 року по 20.10.2020 року в сумі 333967,20 грн.
Стягнути на користь приватного підприємства "Інтеграл Плюс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 5009,52 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова