Справа № 742/1113/21
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 квітня 2021 року Чернігів Справа № 742/1113/21
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Лобан Д.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Прилуцького районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області Гордієнко Юлії Анатоліївни, Прилуцького районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови,
ОСОБА_1 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії інспектора, які полягають у винесені постанови серії БАВ № 028505 від 22.01.2021 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.
- скасувати постанову серії БАВ № 028505 від 22.01.2021 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.03.2021 вищевказану справу передано за підсудністю на розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для такої процесуальної дії стало те, що ОСОБА_1 у позовній заяві об`єднано декілька позовних вимог, частина з яких предметно підсудна окружному адміністративному суду і не може бути розглянута місцевим загальним судом.
Автоматизованим розподілом судової справи між суддями від 19.04.2021 справу №742/1113/21 передано на розгляд судді Лобану Д.В.
Частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
У свою чергу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. У частині другій цієї статті зазначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.
Суд звертає увагу, що правила розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів надають можливість на підставі предмета спору та суб`єктного складу сторін встановити адміністративний суд за першою інстанцією, який розглядатиме справу. Це кореспондується з принципами «res judicata», юридичної визначеності з огляду на практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Мушта проти України»; §§ 47, 52 рішення у справі «Пономарьов проти України»).
У параграфі 2 глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, відповідно до статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Як слідує з матеріалів позовної заяви, позивач оскаржує складену відповідачем постанову серії БАВ № 028505 від 22.01.2021 про накладення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.
Таким чином, предметом спору є рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, що застосоване до позивача на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення. Отже, спір, що виник між сторонами, належить до предметної підсудності місцевого загального суду як адміністративного.
При цьому, щодо наявного в ухвалі Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.03.2021 посилання на положення частини третьої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, Чернігівський окружний адміністративний суд зазначає таке.
По-перше, зі змісту вказаної ухвали місцевого загального суду неможливо встановити, яку саме із позовних вимог Прилуцьким міськрайонним судом віднесено до предметної підсудності Чернігівського окружного адміністративного суду.
По-друге, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 вважає протиправними дії відповідача щодо складення постанови серії БАВ № 028505 від 22.01.2021 про накладення на нього адміністративного стягнення, у зв`язку із чим просить визнати протиправною та скасувати вищевказану постанову. При цьому, протиправність дій відповідача щодо винесення спірної постанови позивач обґрунтовує порушенням процедури, встановленої саме КУпАП. Тобто заявлені позовні вимоги є пов`язаними і підпадають під критерії визначення підсудності, визначені статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України (а саме: справа з приводу рішень, дій суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності).
Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Таким чином, виходячи із системного аналізу змісту статей 20, 286 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що законодавець виключає можливість розгляду окружними адміністративними судами справ щодо рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, що приймаються чи здійснюються на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, розгляд та вирішення заявлених позовних вимог має відбуватися місцевим загальним судом як адміністративним, зокрема, Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
При отриманні матеріалів справи судом встановлено, що спір у цій справі предметно не підсудний Чернігівському окружному адміністративному суду, тому, з урахуванням вимог статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України та застосовуючи аналогію процесуального права, справу № 742/1113/21 має бути передано до місцевого загального суду як адміністративного, а саме до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, задля дотриманням правил територіальної та предметної підсудності.
При цьому, суд звертає увагу, що розгляд цієї справи Чернігівським окружним адміністративним судом по суті, в силу вимог частини першої статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України, незалежно від змісту прийнятого рішення суду, призведе до порушення прав учасників справи, оскільки порушення правил предметної юрисдикції (підсудності) є безумовною підставою для скасування рішення суду із закриттям провадження.
На підставі наведеного та керуючись статтями 20, 29, 171, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану ухвалу.

Повний текст ухвали складено 21.04.2021.

Суддя Д.В. Лобан