Справа № 280/1315/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 квітня 2021 року Справа № 280/1315/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 166, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу: 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0-0826 від 11 листопада 2020 року про визначення ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік в сумі 3003,62 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0-0826 від 21 грудня 2020 року про визначення ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік в сумі 575,82 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0-0826 від 21 грудня 2020 року про визначення ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік в сумі 2679,72 грн.

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, без виклику сторін.

Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи №280/1315/21 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковими повідомленнями-рішеннями №0-0826 від 11 листопада 2020 року, №0-0826 від 21 грудня 2020 року та №0-0826 від 21 грудня 2020 року визначено суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно позивача у вигляді частки 63/100 будівлі автомобільних боксів за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, за висновком експерта, будівля автомобільних боксів (Д2), розташована за вказаною адресою відноситься до категорії «гараж боксового типу», а тому об`єкт оподаткування підпадає під пільги зі сплати податку на нерухоме майно, передбачені пункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, а також підпунктом «а» абзацу першого пункту 2.4.1 і абзацом п`ятим пункту 2.4.2 Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28 січня 2015 року №5. Крім того, частка власності позивача у зазначеному об`єкті нерухомості дорівнює 63/100 та відповідає 287,91 кв.м., що в будь-якому разі менше граничного розміру пільги, передбаченої підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України та пунктом 2.4.1 Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28 січня 2015 року №5. Позивач, не погодившись з правомірністю винесення податкових повідомлень-рішень №0-0826 від 11 листопада 2020 року, №0-0826 від 21 грудня 2020 року та №0-0826 від 21 грудня 2020 року, звернувся до суду з вимогою про їх скасування. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 11 березня 2021 року надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№14264), в якому зазначає, що згідно Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), прийнятого до рішення міської ради від 28 січня 2015 року №5 (пільга зі сплати податку, що сплачується на території міста Запоріжжя), надається, зокрема, на гаражі (наземні і підземні) та криті автомобільні стоянки, але не в якому разі на гаражі боксового типу. Тобто, на автомобільні бокси, які купив позивач не поширюється відповідна пільга, прийнята місцевою радою, на яку посилається позивач. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

12 березня 2021 року до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№14546) про приєднання доказів до матеріалів справи, відповідно до якого просить приєднати до матеріали справи: копію акту №05/02/21, складеного 24 лютого 2021 року ТОВ «Укрспецекспертиза»; копію технічного паспорту, складеного 24 лютого 2021 року ТОВ «Укрспецекспертиза» (інвентарна справа №12114); копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності на вказаний об`єкт нерухомості, зареєстрований 09 березня 2021 року (інвентарний номер витягу №247327228). Зазначено, що відповідно до акту №05/02/21, складеного 24 лютого 2021 ТОВ «Укрспецекспертиза», обстежена будівля літ. Д2 відповідає ДБН В.2.3-15:2007 і ДК 018-2000 та являє собою гараж наземний. Згідно технічного паспорту, складеного 24 лютого 2021 року ТОВ «Укрспецекспертиза» (інвентарна справа №12114), зазначена будівля є гаражем наземним. Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності вказаний об`єкт нерухомості зареєстрований 03 березня 2021 року як гараж наземний.

В свою чергу, відповідачем 23 березня 2021 року подані до суду заперечення (вх.№16853), в яких просить суд не брати при винесенні рішення подані позивачем документи, оскільки позивач здійснив перереєстрацію нерухомості 03 березня 2021 року, а отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, так як були винесені до перереєстрації об`єкта нежитлової нерухомості, а саме: 63/100 часток будівлі автомобільних боксів літ Д(2), загальною площею 457 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 було придбано у спільну часткову власність будівлю автомобільних боксів літера Д (2) загальною площею 457 кв.м., яка знаходить за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу №1233 від 04 жовтня 2017 року.

Згідно пункту 1.1 Договору Продавець передає у власність Покупцям: гр. ОСОБА_1 - 63/100 (шістдесят три сотих) частки, гр. ОСОБА_2 - 37/100 (тридцять сім сотих) часток будівлі автомобільних боксів літ. Д (2), що знаходить за адресою: АДРЕСА_2 і сплачують за них визначену за домовленістю сторін грошову суму згідно умов цього договору.

Загальна площа об`єкту нерухомого майна - 457 кв.м.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 жовтня 2017 року, у спільній частковій власності ОСОБА_1 перебуває будівля автомобільних боксів літ. Д (2) загальною площею 457 кв.м. у розмірі частки 63/100.

Олександрівським відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області були сформовані податкові повідомлення-рішення на об`єкт нерухомості - будівля автомобільних боксів літ. Д (2), що знаходить за адресою: АДРЕСА_2 :

- форми «Ф» №0-0826 від 11 листопада 2020 року, яким визначено ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік в сумі 3003,62 грн.;

- форми «Ф» №0-0826 від 21 грудня 2020 року, яким визначено ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік в сумі 2679,72 грн.;

- форми «Ф» №0-0826 від 21 грудня 2020 року, яким визначено ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік в сумі 575,82 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю винесення податкових повідомлень-рішень №0-0826 від 11 листопада 2020 року, №0-0826 від 21 грудня 2020 року та №0-0826 від 21 грудня 2020 року, звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності з 01 січня 2015 року текст статті 266 Податкового кодексу України викладено у новій редакції, якою передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Положеннями підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12, підпункту 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 266.2.1, підпункту 266.3.2. пункту 266.3, підпункту 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є співвласником нежитлової будівлі літ. Д (2), загальною площею 457,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , в якій йому на праві приватної власності належить 63/100 частин згідно договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Банковською Ю.В.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області відповідно до положень статті 266 Податкового кодексу України винесені податкові повідомлення - рішення, якими позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме: податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0826 від 11 листопада 2020 року, яким визначено суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік в сумі 3003,62 грн.; податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0826 від 21 грудня 2020 року, яким визначено суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік в сумі 2679,72 грн.; податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0826 від 21 грудня 2020 року, яким визначено суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік в сумі 575,82 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Запорізької міської ради №5 від 28 січня 2015 року затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), яке набрало чинності 01 червня 2016 року, на даний час не скасовано та є чинним.

Згідно пункту 2.4.2 вищезазначеного Положення, з урахуванням внесених рішеннями ради №5 від 30 червня 2015 року та №30 від 26 лютого 2016 року доповнень визначено, що пільга звільнення від сплати податку, що сплачується на території міста Запоріжжя, надається на об`єкти нежитлової нерухомості, зокрема, гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки.

Щодо посилань відповідача про те, що на об`єкт нерухомості - будівля автомобільних боксів літ. Д (2), що знаходить за адресою: АДРЕСА_2 , не поширюється пільга, передбачена Положенням про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), суд зазначає наступне.

Розділом 2 «Класифікація будівель та споруд» Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507 (чинний з 01 січня 2001 року) визначено групу об`єктів нерухомості в частині їх належності до відповідних типів нерухомого майна.

Суд зазначає, що Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 не визначає тип нерухомості щодо приміщення, яке знаходиться у власності фізичних та юридичних осіб, але ідентифікує призначення приміщень та їх тип відповідно до використання згідно з видами економічної діяльності та відповідного класифікаційного угруповання.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів.

Суд зазначає, що у акті від 24 лютого 2021 року за вих.№05/02/21 інженер з інвентаризації нерухомого майна, ОСОБА_3 , дійшов висновку, що об`єкт нерухомого майна - будівля літ. Д (2) загальною площею 457,00 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , являє собою гараж наземний.

У технічному паспорті, складеному 24 лютого 2021 року ТОВ «Укрспецекспертиза» (інвентарна справа №12114), зазначена будівля також визначена, як гараж наземний.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що об`єкт нерухомого майна - будівля літ. Д (2) загальною площею 457,00 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку із чим у відповідача були відсутні підстави для визначення сум податкових зобов`язань.

Викладене свідчить, що на позивача як фізичну особу та власника 63/100 частин нежитлової будівлі, розповсюджується дія пільги про звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженої рішенням Запорізької міської ради №5 від 28 січня 2015 року, а тому відповідач протиправно здійснив нарахування позивачу цього податку відповідно до податкових повідомлень-рішень №0-0826 від 11 листопада 2020 року, №0-0826 від 21 грудня 2020 року та №0-0826 від 21 грудня 2020 року, які підлягають скасуванню.

Інші доводи відповідача не спростовують протиправність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень порушив права та інтереси платника податку у сфері публічно-правових відносин у галузі справляння податку на майно, у зв`язку з чим позов належить задовольнити шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0-0826 від 11 листопада 2020 року, №0-0826 від 21 грудня 2020 року та №0-0826 від 21 грудня 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 2724,00 грн, що підтверджується квитанціями №П127987488/1 та №П127/9877047/1 від 12 лютого 2021 року.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 166, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу: 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0-0826 від 11 листопада 2020 року про визначення ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік в сумі 3003,62 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0-0826 від 21 грудня 2020 року про визначення ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік в сумі 575,82 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0-0826 від 21 грудня 2020 року про визначення ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік в сумі 2679,72 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 2724,00 грн. (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22 квітня 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов