Справа № 944/1232/21
Суддя: Поворозник Д. Б.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/1232/21
Провадження №2-а/944/58/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

11 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 25 лютого 2021 року серії БАВ № 124319.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржена постанова є протиправною, оскільки всупереч вимогам ст. ст. 7, 245, 251, 283, 268 КУпАП відсутні будь-які докази вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 8 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Ухвалою від 16 березня 2021 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме позивачем не додано документа про сплату судового збору та не заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Позивач усунув недоліки позовної заяви, вказані у зазначеній ухвалі, а саме надав документ про сплату судового збору за подання позовної заяви, а також подав клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, яке мотивує тим, що оскаржувана постанова була отримана ним лише 04 березня 2021 року у відділенні поштового зв`язку, на підтвердження чого долучив копію конверта.

Ухвалою від 23 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 01 квітня 2021 року. Крім того, цією ухвалою ОСОБА_1 було поновлено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, встановлений ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судове засідання, призначене на 01 квітня 2021 року, було відкладено на 19 квітня 2021 року у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Позивач в судове засідання не прибув, однак подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Також до заяви долучив додаткові письмові пояснення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоч відповідач двічі був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення та роздруківкою щодо відправлення електронного листа. Про причин неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду не подав.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, постановою від 25 лютого 2021 року серії БАВ № 124319 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500, 00 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 8 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Як вбачається із змісту цієї постанови, підставою накладення адміністративного стягнення було те, що ОСОБА_1 25 лютого 2021 року, керуючи транспортним засобом марки SEAT Alhambra, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Шевченка, 28а у с. Старичі Яворівського району Львівської області:порушив строки тимчасового ввезення та/або переміщення транспортного засобу в митному режимі транзиту; не пред`явив для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; порушив правила користування ременями безпеки (під час руху не був пристебнутий ременем безпеки).

Суд вважає обґрунтованими та погоджується з твердженнями позивача про протиправність зазначеної постанови, зважаючи на таке.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

За ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Частиною 8 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Факт вчинення адміністративного правопорушення фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно із 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Стаття 252 КУпАП передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.

Такий обов`язок органів (посадових осіб) Національної поліції, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак всупереч вимогам наведених норм відповідач не надав жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 спірних адміністративних правопорушень.

При цьому, в самій оскаржуваній постанові в графі «До постанови додаються» проставлено прочерк, тобто жодні докази, визначені ст. 251 КУпАП, до постанови не були долучені також на час її винесення і в самій постанові відсутнє посилання на будь-які докази.

Також суд враховує, що відповідач, як зазначено вище, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк не подав відзиву на позовну заяву чи будь-яких пояснень і доказів на спростування вимог і доводів позовної заяви.

А відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Також згідно з ч. 1 ст. 9 цього Кодексу розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б належним чином підтвердили факт порушення ОСОБА_1 зазначених вище адміністративних правопорушень, передбачених ч. 8 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Так відповідачем не надано, а в матеріалах справи відсутні докази, визначені ст. 251 КУпАП, порушення ОСОБА_1 строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту транспортного засобу, зокрема, повідомлення митних органів про порушення таких строків, чи інші документи на підтвердження такого правопорушення.

Також інспектором не надано доказів, зокрема, відсутнє відео з нагрудної камери поліцейського чи відеореєстратора службового автомобіля, що ОСОБА_1 не пред`явив для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і порушив правила користування ременями безпеки, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Отже, на думку суду, відповідач не надав жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що оскаржена постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 25 лютого 2021 року серії БАВ № 124319 є необґрунтованою та протиправною, а тому її слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Також згідно з банківською квитанцією від 19 березня 2021 року № 142 ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 454,00 грн, тобто в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Отже, зважаючи, що суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 252, 287-289 КУпАП, ст. ст. 5, 9, 10, 118-123, 132, 139, 246-248, 272, 286 КАС України суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 25 лютого 2021 року серії БАВ № 124319 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області, юридична адреса: 79000, м. Львів, вул. Григоренка, 3.

Суддя Д.Б. Поворозник