Справа № 340/2017/20
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 квітня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/2017/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за його адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до Управління про визнання протиправними та скасування наказів від 24 квітня та 01 червня 2020 року, якими відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24 квітня 2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 23 березня 2020 року. Визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 01 червня 2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 29 квітня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі заяви від 29 квітня 2020 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1681,60 грн. (а.с.34-38).

Вказане рішення суду 26.10.2020 набрало законної сили.

10.12.2020 позивачу видано виконавчий лист у цій справі (а.с.51).

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за його адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів і зобов`язання вчинити певні дії (а.с.55-57).

Ухвалою судді від 16.04.2021 вказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.04.2021 (а.с.72).

В обґрунтування заяви зазначено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №64309124 щодо виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 по справі №340/2017/20. В подальшому стало відомо, що розпорядник земельної ділянки, за рахунок якої позивач має намір отримати у власність земельну ділянку, змінився з ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області на Великосеверинівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області. Вказана обставина підтверджується наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.12.2020 №42-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність». Отже, на думку заявника, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником вказаної земельної ділянки.

У судове засідання учасники справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не прибули, що відповідно до ч.2 ст.379 КАС України не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно вимог ч.4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України розгляд заяви проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши документи, надані на підтвердження обставин, викладених у заяві та матеріали адміністративної справи, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви, з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво передбачено статтею 52 КАС України, згідно з якою у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що під правонаступництвом на стадії виконання рішення суду слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у справі та/чи виконавчому провадженні. Докази такого переходу прав та обов`язків повинні бути надані до суду заінтересованою особою, яка звернулася до суду із заявою в порядку, передбаченому статтею 379 КАС України.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Предметом спору в адміністративній справі №340/2017/20 була перевірка правомірності прийняття відповідачем ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області наказів, якими відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Розглядаючи справу, суд встановив, що Управління не надало жодного обґрунтування (деталізації) невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Земельна ділянка, яку прагне отримати у власність позивач, не обтяжена жодним сервітутом, а її розмір не перевищує максимально-допустимої величини, котра встановлена законом (пункт б частини 1 статті 121 Земельного кодексу України). Відповідач не надав доказів, які б спростували такий факт. Тому рішення відповідача порушує право ОСОБА_1 на отримання у власність земельної ділянки.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 28.01.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №64309124 щодо примусового виконання виконавчого листа №340/2017/20, виданого у цій справі щодо зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі заяви від 29 квітня 2020 року. Боржником в цьому виконавчому провадженні є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Позивач в поданій заяві зазначає, що Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області не є розпорядником земельної ділянки з огляду на наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.12.2020 №42-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» (а.с.62).

Так, обрана позивачем земельна ділянка орієнтовною площею 2 га на території Високобайрацької сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області знаходиться у межах земельної ділянки, яка зареєстрована у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :02:000:2262, право комунальної власності на неї зареєстровано за Великосеверинівською сільською радою. Таким чином, на думку заявника, відповідач як територіальний орган Держгеокадастру, втратив повноваження розпоряджатися цією земельною ділянкою, зокрема надавати дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо її відведення у приватну власність у межах норм безоплатної приватизації, оскільки такі повноваження наразі належать Великосеверинівській сільській раді.

Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 80 ЗК України передбачено, що суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно з частиною 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до пункту "в" частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу

Відповідно до частини 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Воднораз, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 1 статті 122 ЗК України).

Згідно з частиною 1 статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Пунктом "а" частини 5 статті 83 ЗК України передбачено, що територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі передачі їм земель державної власності.

Відповідно до частини 1 статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Наказом від 10.12.2020 №42-ОТГ Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передано Великосеверинівській сільській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані на територіях Високобайрацької та Созонівської сільських рад Кропивницького району, Кіровоградської області, згідно з актом приймання-передачі (а.с.62-64).

Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли у березні-квітні 2020 року у зв`язку з розглядом зави позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у приватну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення за рахунок земель державної власності. Однак, після вирішення справи та прийняття у ній рішення відбулася зміна форми власності земельної ділянки, яку бажав отримати позивач у приватну власність. Передача земельної ділянки з державної у комунальну призвела до зміни розпорядника земельної ділянки, яким наразі є Великосеверинівська сільська рада.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зареєстровано, 22.04.2021 внесено запис про рішення засновників (уачсників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи (а.с.83-87).

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про наявність обставин, які зумовлюють правонаступництво, оскільки відповідач, як юридична особа не припинена та не реорганізована, а отже не може вибути з виконавчого провадження.

Перехід права розпорядження земельною ділянкою до Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області не може зумовлювати покладання на вказану особу обов`язку виконати рішення суду, оскільки вона не була учасником спірних правовідносин та не створювала передумов для їх виникнення.

До того ж, суд зазначає, що відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно ефективно виконуватись і не повинно існувати можливості (крім виняткових випадків) перегляду остаточного судового рішення (дотримання принципу res judicata).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження по даній справі.

Керуючись ст.ст.243, 248, 256, 293-297, 379 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк встановлений ст. 295 Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина