Справа № 823/8/17
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

21 квітня 2021 року справа № 823/8/17

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

суддів: Білоноженко М.А., Паламара П.Г.

за участі:

секретаря судового засідання Кучеренко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 у справі №823/8/17 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про стягнення вихідної допомоги судді,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2020 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі заявник) із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 у справі №823/8/17, в якій просить переглянути за виключними обставинами постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 у справі №823/8/17 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про стягнення вихідної допомоги судді.

В обґрунтування заяви зазначено, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 у справі №823/8/17 у задоволенні позову відмовлено повністю. Зазначена постанова суду мотивована тим, що змінами, внесеними пп. 1 п. 28 Закону України №1166-VІІ Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні виключено із Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ст. 136, яка передбачала виплату вихідної допомоги при виході судді у відставку. При цьому заявником зазначено, що Рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 у справі №2р(ІІ)/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону № 1166-VІІ Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні, відтак оскільки вищевказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційним положення законодавства, яке Черкаським окружним адміністративним судом використано при вирішенні спору в даній справі, на підставі п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 14.11.2017 має бути переглянута за виключними обставинами.

Ухвалою суду від 08.07.2020 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження за виключними обставинами.

Відповідач подав до суду відзив на заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 у справі №823/8/17 без змін. В обґрунтування позиції зазначено, що 01.04.2014 набрав чинності Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" підпунктом 1 пункту 28 розділу якого, статтю 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно якої суддям, які вийшли у відставку, виплачувалася вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, виключено. Таким чином, суддям, які виходили у відставку з 01.04.2014 до 30.09.2016 виплата вихідної допомоги законодавством не передбачалась. Представником відповідача зазначено, що вказані положення Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні неконституційними на момент судового розгляду не визнавалися. Також звернуто увагу, що рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 № 2-р/(ІІ)/2020, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166-VIІ не має ретроактивної дії та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати його ухвалення, відтак зазначене рішення Конституційного Суду України не може вплинути на спірні правовідносини, оскільки правовідносини у даній справі (08.09.2016р.) виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Ухвалою суду від 29.07.2020 зупинено провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 у справі №823/8/17 до набрання законної сили рішенням об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №808/1628/18.

Ухвалою суду від 21.04.2021 поновлено провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 у справі №823/8/17.

Учасники процесу, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду заяви, до суду не прибули, просили суд здійснювати розгляд заяви без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 КАС України, якою встановлено порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про перегляд за виключними обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 у справі №823/8/17 за відсутності учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви та її вирішення по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути із територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 217500 грн. вихідної допомоги.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 у справі №823/8/17, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Серед підстав для відмови в задоволенні позовних вимог викладеними в рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 у справі №823/8/17 зазначено, що нормою ч. 1 ст. 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 №2453-VI в редакції Закону від 14.03.2014 №887-VII було визначено, що суддя, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Разом з тим, Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 № 1166-VІІ (а саме пп. 1 п. 28 цього Закону), який набув чинності з 01.04.2014, виключено вказану статтю 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Рішення щодо неконституційності Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні в частині виключення ст. 136 із Закону України Про судоустрій та статус суддів, Конституційним Судом України не приймалося. Тобто, Закон України Про судоустрій і статус суддів, в редакції станом на день прийняття постанови Верховної Ради України про звільнення позивача з посади (22.09.2016) не передбачав право судді, який вийшов у відставку, на отримання вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Однак заявник звернувшись до суду із вказаною заявою зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р/(ІІ)/2020, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166-VIІ. З огляду на те, що Рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 у справі №2р(ІІ)/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону №1166-VІІ, на підставі якого Черкаським окружним адміністративним судом при вирішенні спору в даній справі відмовлено в задоволенні позовних вимог, позивач звернувся до суду із даною заявою про перегляд рішення суду від 23.01.2018 у справі №823/8/17 за виключними обставинами з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне, що згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24.12.1997 №8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій) зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Отже, за змістом статті 152 Конституції України рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

На час виникнення спірних правовідносин діяв Закон України Про судоустрій і статус суддів в редакції від 01.04.2014, в якому відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 виключено статтю 136, яка передбачала виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2020 від 15.04.2020 у справі №3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166-VII, яким було виключено статтю 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів щодо виплати судді при виході у відставку вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 15.04.2020.

Згідно з положеннями ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII залишаються чинними станом на дату звільнення позивача з посади судді як і станом на дату прийняття Черкаським окружним адміністративним судом рішення від 23.01.2018 у справі №823/8/17.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020 не впливає на спірні правовідносини, оскільки останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №808/1628/18.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви, з огляду, тому в її задоволенні належить відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 257-262, 295, 361-369 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 у справі №823/8/17 - відмовити повністю.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 у справі №823/8/17 - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Гайдаш

Суддя М.А. Білоноженко

П.Г. Паламар