Справа № 380/3639/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/3639/20 пров. № А/857/6162/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника позивача Фединяк Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року з питань виправлення помилки у виконавчому листі (постановлену у м. Львів під головуванням судді Лунь З.І., дата складення повного тексту ухвали не зазначена) у справі № 380/3639/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, суд

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

11 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі.

Обґрунтування заяви полягає у тому, що у виконавчому листі від 18 січня 2021 року №380/3639/20 допущено помилку, а саме: на першій сторінці і у графі «ідентифікаційний код, банківські реквізити суб`єкта господарської діяльності боржника (для юридичних осіб) зазначено « 39640261» замість правильного « 43348711».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у задоволенні заяви позивача про виправлення описки у виконавчому листі відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року про відмову виправити допущену помилку у виконавчому листі №380/3639/20 від 18 січня 2021 року скасувати та направити справу до Львівського окружного адміністративного суду для виправлення вказаної помилки, зазначивши правильний ідентифікаційний код боржника Галицької митниці Держмитслужби, а саме « 43348711».

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Рисовський проти України», «Лелас проти Хорватії», в контексті яких на позивача не можуть бути покладені негативні наслідки неналежного виконання Галицькою митницею Держитслужби своїх обов`язків, оскільки відповідальність та ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на державу загалом, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, зокрема, позивача.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач також вказує, що судом першої інстанції не зазначено недоліків щодо неправильного ідентифікаційного коду Галицької митниці Держмитслужби в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України як під час перевірки поданої ним первинної позовної заяви, так і під час відкриття провадження.

Таким чином, посилання судом першої інстанції на той факт, що судом не допущено помилки, рішення прийняте в межах заявлених позивачем позовних вимог та даних, зазначених, у позовній заяві, не відповідає основоположному принципу верховенства права, визначеному у судовій практиці Європейського суду з прав людини.

На його переконання, виправлення взаємно допущеної описки, пов`язаної із невірним кодом ЄДРПОУ Галицької митниці Держмитслужби не порушує ні права відповідача, ні третіх осіб, не впливає і не змінює зміст рішення суду загалом, а є лише формальною перешкодою для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року.

Відповідач, третя особа відзиву на апеляційну скаргу в установлені строки не подали.

У зв`язку з критичною ситуацією, що склалася із фінансовим забезпеченням діяльності судів, зокрема, відсутністю асигнувань на оплату послуг з пересилання поштової кореспонденції, апеляційна скарга, копія ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та повістки-повідомлення скеровано за допомогою електронних засобів зв`язку на електронну адресу відповідача та третьої особи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання відповідач та третя особа не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи відповідач та третя особа не направляли.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 7 травня 2020 року (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача Галицької митниці Держмитслужби щодо виконання обов`язків по поверненню позивачу надміру сплачених митних платежів згідно заяви від 24.03.2020 р.; зобов`язати відповідача Галицьку митницю Держмитслужби підготувати та передати висновок у відповідний орган Державної казначейської служби України для повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів на користь ОСОБА_1 в сумі 87989,78 грн; судові витрати покласти на відповідача (а.с.1-2, 24-26).

01 червня 2020 року судом зареєстровано уточнену позовну заяву ОСОБА_1 (а.с. 24-29).

Зі змісту позовної заяви, так і уточненої позовної заяви вбачається, що позивачем зазначено код ЄДРПОУ Галицької митниці Держмитслужби « 39640261».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача Галицької митниці Держмитслужби щодо не складення та не подання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області висновку про повернення позивачу надміру сплачених митних платежів у розмірі 87989,78 грн за заявою ОСОБА_1 від 24.03.2020.

Зобов`язано відповідача Галицьку митницю Держмитслужби підготувати висновки за відповідними платежами про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених митних платежів в сумі 87989 грн 78 коп. та подати їх для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.

У резолютивній частині вказаного рішення зазначено код ЄДРПОУ Галицької митниці Держмитслужби « 39640261» (а.с.55-59, 94-101).

16 грудня 2020 року позивач звернувся із заявою про видачу виконавчого листа у якій також зазначено код ЄДРПОУ Галицької митниці Держмитслужби « 39640261» (а.с. 104-105).

18 січня 2021 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 380/3639/20, про що зроблено відмітку на заяві про видачу виконавчого листа (а.с. 104-105).

27 січня 2021 року Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) видав позивачу повідомлення № 2137 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що у реквізитах сторін боржником зазначено Галицьку митницю Держмитслужби (). Однак, згідно з інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань належить іншій юридичній особі, що унеможливлює встановлення належного боржника та виконання рішення суду (а.с. 115-116).

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі № 380/3639/20 від 18 січня 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» зміст виконавчого документа, який передбачає заходи примусового виконання рішень, повинен відповідати резолютивній частині рішення.

З виконавчого листа № 380/3639/20 від 18 січня 2021 року, виданого Львівським окружним адміністративним судом, вбачається, що він відповідає резолютивній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року у справі № 380/3639/20.

IV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною третьою статті 373 КАС України визначено, що виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

В розумінні цієї норми, під поняттям помилки слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Так, суд може допустити помилку у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним, тощо.

Під опискою необхідно розуміти помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття. При цьому, виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Як вірно зазначив суд першої інстанції із наведеного слідує, що зміст виконавчого документа, який передбачає заходи примусового виконання рішень, повинен відповідати резолютивній частині рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що при оформленні виконавчого листа Львівським окружним адміністративним судом не було допущено описок, чи помилок, так як виконавчий лист від 18 січня 2021 року у справі №380/3639/20, виданий на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року, відповідав змісту резолютивної частини зазначеного судового рішення, в тому рахунку і щодо зазначеного коду ЄДРПОУ Галицької митниці Держмитслужби.

Водночас, колегією встановлено, що при прийнятті рішення від 21 липня 2020 року судом першої інстанції не враховано ідентифікаційні дані відповідача, зазначені Галицькою митницею Держмитслужби у відзиві на позовну заяву, відповідно до яких код ЄДРПОУ Галицької митниці Держмитслужби є « 43348711» (а.с. 41-45, 65-74).

Відтак, зазначаючи у резолютивній частині судового рішення коду ЄДРПОУ відповідача - Галицької митниці Держмитслужби « 39640261», суд першої інстанції допустився хиби.

Вказані обставини є підставою для звернення позивача до суду із заявою про виправлення описки у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року. І лише після розгляду судом вказаної заяви, позивач набуде права на звернення до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року з питань виправлення помилки у виконавчому листі у справі № 380/3639/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Т. В. Онишкевич
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 22 квітня 2021 року.