Справа № 521/1891/21
Суддя: Тополева Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/1891/21
Провадження №2-а/521/47/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови, посилаючись на те, що 29 січня 2021 року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Гальчинським Д.В., відносно нього була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 627549 про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Позов обґрунтований наступними обставинами. Відповідно до зазначеної постанови, 29.01.2021 о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Семена Палія, 108А з увімкненими задніми протитуманними ліхтарями в межах міста, коли не було умов недостатньої видимості, в результаті чого засліплював інших водіїв, чим порушив вимоги п.п. 19.9 ПДР України. Так, позивач зазначає, що наведені в постанові дії водія, а саме: «керування транспортним засобом з увімкненими задніми протитуманними ліхтарями в межах міста, коли не було умов недостатньої видимості, в результаті чого засліплював інших водіїв», не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того вказав, що при розгляді та вирішені справи інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Гальчинським Д.В. були проігноровані його пояснення щодо обставин дорожньої обстановки: недостатня видимість, відсутність вуличного освітлення, туман та ожеледиця. Таким чином, позивач вважає, що інспектор не дослідивши повно і об`єктивно усіх обставин справи у їх сукупності, та не давши їм належної об`єктивної оцінки, поза визначеного законом складу адміністративного правопорушення, без застосування доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність або відсутність вини, обставини складу правопорушення, виніс оскаржену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач із вказаною постановою не згідний, вважає її безпідставною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. 24 березня 2021 року подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просив відмовити. Обґрунтовуючи заперечення щодо позову зазначив наступне.

З метою забезпечення доказів по справі УПП в Одеській області ДПП було надано запит до Українського гідрометеорологічного центру з проханням надати інформацію щодо погодних умов з 22 год. 00 хв. до 23 год. 59 хв. станом на 29 січня 2021 року. З відповіді на вказаний запит вбачається, що станом на 29.01.2021 рік з 23 год. 00 хв. спостерігалась хмарність 8 балів, температура повітря 0,2° тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 11 км, атмосферний тиск 748 мм рт ст, відносна вологість повітря 92%, вітер південно-західний, 3 м/с. Таким чином представник відповідача зазначає, що видимість дороги на даній ділянці дороги була в нормі, ніяких осадків не спостерігалось. Щодо відсутності освітлення на даній ділянці дороги зазначив, що вказані обставини не є підставою для ввімкнення задніх протитуманних ліхтарів в межах міста, коли не було умов недостатньої видимості, в результаті чого спричинило засліплювання інших водіїв. Крім того зазначив, що ні на службовому відеореєстраторі, ні на службових нагрудних камерах поліцейських не вбачається туман. Представник відповідача також зазначив, що ні в якому разі не допускається спільна робота задніх протитуманних фар і стоп-сигналів, що вмикаються при гальмуванні автомобіля. Натомість, з відеозапису місця подій вбачається, що сила світла фар така сама, як і у стоп-сигналів, у зв`язку з чим не видно самих стоп-сигналів, що вводить в оману інших учасників дорожнього руху.

ОСОБА_1 у відкритому судовому засідання позов підтримав, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою серія ДПО18 № 627549 від 29 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, складеної інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Гальчинським Д.В., було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 29 січня 2021 о 23 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Семена Палія, 108А з увімкненими задніми протитуманними ліхтарями в межах міста, коли не було умов недостатньої видимості, в результаті чого засліплював інших водіїв, чим порушив вимоги п.п. 19.9 ПДР України.

Згідно з п.п. 19.4, 19.7, 19.9 ПДР України в умовах недостатньої видимості дозволяється додатково увімкнути ближнє світло або протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі. Забороняється підключати задні протитуманні ліхтарі до сигналів гальмування. Задній протитуманний ліхтар дозволяється використовувати виключно в умовах недостатньої видимості як у світлу, так і в темну пору доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено у відкритому судовому засіданні, ОСОБА_1 рухався на автомобілі з передмістя м. Одеси по вул. Семена Палія в сторону центра міста.

Відповідно до наданого позивачем витягу зі сайту ОМР щодо прогнозу погоди Гідрометцентру Чорного та Азовського морів вбачається, що з 20:00 29 січня 2021 року по 20:00 30 січня 2021 року по м. Одесі: Хмарно. Вночі без істотних опадів, вдень не великий дощ. Вночі та вранці туман, ожеледь, ожеледиця; по Одеській області: Хмарно. Вночі без істотних опадів, вдень не великий дощ. Вночі та вранці туман, ожеледь, ожеледиця.

Згідно відеозапису з місця зупинки, наданого позивачем вбачається, що на проїзній частині дороги наявна мряка та рідкий наліт.

Згідно відеозаписів, наданих представником відповідача вбачається, що автомобіль, на якому рухався ОСОБА_1 покритий опадами, що підтверджує доводи позивача про умови недостатньої видимості, а також інформацію Гідрометцентра Чорного та Азовського морів щодо синоптичної ситуації.

Відповідно до відповіді Українського гідрометеорологічного центру, наданої представником відповідача вбачається, що на метеорологічних станціях спостереження за станом погоди проводиться через три години, за станом доріг спостереження не ведуться.

Таким чином, на думку суду, відомості Українського гідрометеорологічного центру не можуть вважатися беззаперечним доказом відсутності опадів саме в той час та саме на тій ділянці дороги, де працівникми поліції було зупинено ОСОБА_1 . Крім того, відповідно до вказаної відповіді, спостереження охоплюють відомості стану погодних умов лише на стаціонарних пунктах-метеорологічних станціях, тобто без зазначення конкретного району міста або місцевості.

Недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо.

Суд критично ставиться до доводів представника відповідача щодо відсутності на ділянці дороги недостатньої видимості, адже з наданого представником відповідача відеозапису не вбачається можливим встановити відстань від автомобіля позивача до інших об`єктів, щоб підвередити або спростувати обставини дальності видимості дороги, зокрема й через відсутність освітлення на даній ділянці дороги.

Щодо доводів представника відповідача стосовно сили світла протитуманних ліхтарів автомобіля позивача, як і у стоп-сигналів, що вводить в оману інших учасників дорожнього руху, суд зазначає, що п. 19.7. ПДР забороняється підключати задні протитуманні ліхтарі до сигналів гальмування. Разом з тим, відомості про те, що задні протитуманні ліхтарі в автомобіля позивача підключені саме до сигналів гальмування матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд вважає, що наданими матеріалами не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись 2, 5-9, 72-77, 90, 243-246, 250, 251, 255, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО18 № 627549 від 29 січня 2021 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, за порушення вимог п. 19.9 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Тополева