Справа № 607/21927/20
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 Справа №607/21927/20

провадження №2-а/607/54/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Ломакіна В.Є.

за участю секретаря судового засідання - Войтків С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕАН №3516822 від 04.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на підставі якої його визнано винним за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., за невиконання вимоги п.31.4.3 ПДР та просить провадження у справі закрити.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем винесено оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., за порушення режиму роботи зовнішніх світлових приладів, оскільки не горіла лампа заднього стопсигналу. Із оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення, на підставі якої його притягнуто до адміністративної відповідальності, позивач категорично не згоден та вважає її необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, так-як в його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, що свідчить про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Власне, жодного доказу на підтвердження його вини поліцейським не надано, зокрема, доказів з відображенням та фіксацією на них всіх обставин, що стосуються події правопорушення та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин; при розгляді справи не досліджувалися докази, справа по суті не розглядалася; не було враховано пояснень про те, що ніяких вимог ПДР він не порушував; постанову про накладення адміністративного стягнення винесено з порушенням його прав на основі припущень, при її складанні допущено ряд процесуальних порушень; його вимоги про розгляд справи в присутності адвоката залишилися інспектором без реагування, чим порушено право на захист.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, проте подав відзив на адміністративний позов, та просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у зв`язку з його безпідставністю, посилаючись на те, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме невиконання вимог п.31.4.3 ПДР, керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темна пора доби), а саме зафіксовано факт , що після зупинки працівниками патрульної поліції в транспортному засобі позивача наявна технічна несправність, а саме не горіла права фара в режимі ближнього світла в темну пору доби, за що й був притягнутий позивач до адміністративної відповідальності, встановлений та підтверджений відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заперечення на поданий відповідачем відзив на позов, зазначивши, що його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме такий елемент суб`єктивної сторони правопорушення як вина, що повинна відображатися у формі умислу чи необережності. Позивач у запереченні на відзив стверджує, що розпочинаючи рух автомобілем ранком та повертаючись з місця працевлаштування 04.12.2020, особисто перевіряв технічну справність транспортного засобу, яка відповідала нормі, і лише після цього здійснив рух. Не заперечує той факт, що на час зупинки працівниками патрульної поліції його транспортного засобу в якому він перебував за кермом було встановлено, що в лівому задньому фонарі автомобіля при вижиманні педалі тормозу нижня лампа стопсигналу засвідчувалася, а верхня ні, хоча, як вже відзначалося, починаючи рух автомобілем, лівий фонар перебував у справному стані. Після винесення оскаржуваної постанови працівниками поліції не від`їжджаючи з місця події він за допомогою своїх товаришів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які разом із ним перебували в автомобілі, зняли кришку лівого заднього фонаря і виявили, що від верхньої лампочки стопсигналу відійшла клема електропроводу. Усунувши перешкоду власними силами, верхня лампа стопсигналу лівого заднього фонаря автомобіля запрацювала, що дало можливість продовжити рух транспортним засобом. Оскаржуваною постановою йому у вину ставиться порушення вимог п.31.4.3 ПДР, що передбачає порушення «не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла», про що представник відповідача і наголошує у відзиві на позов. Проте, під час зупинки його автомобіля працівниками поліції було виявлено лише не функціонування верхньої лампочки у лівому задньому габаритному ліхтарі. Крім того, у запереченні на відзив, позивач звернувся із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху(частини перша друга третя п`ята і шоста статті 121 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Пунктом 4 р.1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395 ( далі -Інструкція №1395), передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП.

04 грудня 2020 року о 21 год. 40 хв. постановою поліцейського Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції серії ЕАН №3516822 від 04.12.2020 р., водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., оскільки останній 04.12.2020 року о 21 год. 29 хв. керував транспортним засобом марки «Шевролет» НОМЕР_1 в м.Тернополі по проспекту Злуки, 41, у якого був порушений режим роботи зовнішніх світлових приладів, а саме не горіла ліва лампа заднього стоп сигналу, чим порушив п.31.4.3 ПДР .

Відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП наступає у випадку, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів ( темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.31.4.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади : а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно до п.31.6 ПДР, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю; б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів; в) під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма; г) зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту пункту 1 статті 247 КУпАП слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої статті 40 цього Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі.

На підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача до відзиву на позов долучено диск із відеофіксацією.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шевролет» НОМЕР_1 в м.Тернополі по проспекту Злуки, 41, у якого був порушений режим роботи зовнішніх світлових приладів, а саме у темну пору доби не горів лівий задній габаритний ліхтар.

У оскаржуваній постанові, інспектором поліції зазначено про порушення позивачем вимог п.31.4.3 ПДР, а саме керування транспортним засобом у якого не горіла ліва лампа заднього стоп сигналу (додатково стверджується відеоматеріалами), що суперечить та не передбачено у вимогах зазначеного пункту ПДР.

З матеріалів справи вбачається, що позивач рухався транспортним засобом у якому у темну пору доби не горіла ліва лампа заднього сигналу гальмування.

Отже, позивачем не порушено пункт 31.4.3 ПДР України, оскільки саме пунктом 31.6 (б) ПДР України передбачається заборона подальшого руху транспортного засобу у разі якщо в темну пору доби не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Правопорушення передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП характеризується з об`єктивної сторони дією порушення безпеки дорожнього руху, а з суб`єктивної сторони - виною у формі умислу так й у формі необережності.

Враховуючи, що вина є обов`язковим елементом складу будь-якого адміністративного правопорушення, її відсутність виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду доказів того, що позивач, знаючи про несправність заднього сигналу гальмування, умисно продовжував рух своїм транспортним засобом до його зупинки співробітниками поліції.

Крім того, враховуючи те, що в оскаржуваній постанові фактично йде мова про порушення п.п.б п.31.6 Правил дорожнього руху, який забороняє лише подальший рух транспортного засобу за наявності певного виду несправності, а не п.31.4.3 ПДР, що додатково стверджується відеоматеріалами наявними в матеріалах справи, з огляду на той факт, що ч.1 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність виключно за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, так як в діях позивача не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Тому, власне, твердження позивача у запереченні на відзив про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ст.283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено порядку її оскарження, є безпідставними, оскільки п.8 оскаржуваної постанови від 04.12.2020 р. серії ЕПН №3516822 в якому зазначається, що права за ст.268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП позивачу роз`яснено, що додатково стверджується його особистим підписом, відповідає додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV) від 07.11.2015р. №1395.

Відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право :1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При тих обставинах, які встановлені судом, позов підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП підлягає скасуванню.

При зверненні до суду з позовною заявою позивач сплатив судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., що стверджується квитанцією ПН 55 від 14.12.2020 р.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що суд задовольняє позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідачем у справі виступає суб`єкт владних повноважень, тому судовий збір, який був сплачений позивачем в сумі 420.40 грн., підлягає стягненню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції. Решта суми судового збору, а саме 420.40 грн., сплаченої позивачем при зверненні із позовною заявою, є такою що сплачена понад суму, яка підлягала сплаті в якості судового збору за звернення до суду із вказаними позовними вимогами, тому суд вважає, що судовий збір в сумі 420.40 грн. сплачений у ПАТ «Укрпошта» позивачем відповідно до квитанції ПН 55 від 14.12.2020 р. підлягає поверненню позивачу.

На підставі ст. 55 Конституції України, та керуючись ст. 9, ч.1 ст. 121, п. 1 ст. 247, ч.4 ст.258, ст.280, 289, ч. 1 ст. 293 КУпАП, ст.ст. 8, 9, ч.1 ч.2 ст.77, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, п.11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п.4 р.1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕПН №3516822 від 04.12.2020 р. складену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області (м.Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 3, код ЄДРПОУ 37977726) повернути ОСОБА_1 - 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок судового збору, сплаченого згідно квитанції ПН 55 від 14 грудня 2020 року ПАТ «Укрпошта».

Рішення суду, відповідно до ст.255 ККАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст.286 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду (ст.297 КАС).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільській області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення направити позивачу та відповідачу для відому.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції : м.Тернопіль вул.Котляревського, 34, .

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін