Справа № 523/18087/16-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 квітня 2021 р. м. ОдесаСправа № 523/18087/16-а

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року, що прийнята у справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Суворовському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України в м. Одесі, а саме: визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням прокурорсько-слідчим працівникам заробітної плати; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії із розрахунку 90 відсотків від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії без обмеження граничного розміру пенсії у відповідності до наданих довідок, починаючи з 13 жовтня 2015 року.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 січня 2017 року позов задоволено частково, а саме: визнано неправомірними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії; зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії, згідно ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», починаючи з 01 листопада 2016 року, із розрахунку 90 відсотків від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії без обмеження граничного розміру пенсії у відповідності до довідки військової прокуратури Південного регіону України № 18-4480 віх-16 від 18 жовтня 2016 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року скасовано постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 13 січня 2017 року та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії (вересень, жовтень 2016 року), ч.13 та ч. 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Крім того, судом зазначено, що згідно з положеннями ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, позивачем подано заяву про перегляд вказаного рішення за виключними обставинами у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року.

В даному випадку, позивачем зазначається, що у межах даної справи наявні підстави для перегляду рішення суду першої інстанції за виключними обставинами, так як Конституційним Судом України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачалось, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Внаслідок чого, позивач вважає, що він мав право на здійснення спірного перерахунку пенсії, який не проведено через неконституційні вимоги ЗУ «Про прокуратуру», використані судом апеляційної інстанції.

При цьому, пенсійним органом подано заперечення на заяву позивача, так як він вважає, що рішення Конституційного Суду України не має зворотної сили у часі, а як наслідок постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року не може бути переглянута за виключними обставинами.

В свою чергу, розглянувши доводи поданої позивачем заяви про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року та зібрані матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне залишити останню без задоволення, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 362 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно ч. 1 ст. 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова; 3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Згідно ст. 91 ЗУ «Про Про Конституційний Суд України», закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Між тим, Конституційним Судом України 13 грудня 2019 року ухвалено рішення № 7-р(II)/2019, яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3) установити такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Колегією суддів встановлено, що позивачем подано заяву про перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року за виключними обставинами у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року.

Між тим, з аналізу вищевикладених положень КАС України вбачається, що підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В даному випадку, скасовуючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, зокрема, керувалась положеннями ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, які 13 грудня 2019 року визнані неконституційними відповідним рішенням Конституційного Суду України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог, а як наслідок відповідна постанова не може вважатись невиконаною у розумінні приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

В даному випадку, зазначений висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в ухвалі Верховного Суду від 29 липня 2019 року (справа № 818/1691/18).

Крім того, колегія суддів вважає, що рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року не може вплинути на спірні правовідносини, що виникли у 2016 року, оскільки вони виникли до прийняття відповідного рішення.

В даному випадку, визнання неконституційними певних положень ЗУ Про прокуратуру не може мати наслідком визнання протиправним оскаржуваного рішення пенсійного органу, яке прийняте до визнання таких норм неконституційними, оскільки останній не мав підстав для неврахування чинних на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, що викладений у постанові від 19 лютого 2021 року (справа № 808/1628/18).

При цьому, колегія суддів зазначає, що з 13 грудня 2019 року (з дати втрати чинності зазначеними положеннями) позивач має право звернутись з відповідною заявою до пенсійного органу, з урахуванням відповідних висновків Конституційного Суду України.

З іншого боку, колегія суддів вважає недоречною можливість застосування до даних правовідносин практику Європейського суду з прав людини, оскільки в даному випадку суд застосовує безпосередньо Конституцію України та рішення Конституційного суду України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верхового Суду від 08 серпня 2019 року (справа №811/1285/18) та від 14 серпня 2019 року (справа № 818/1807/18).

Тому, судова колегія вважає відсутніми підстави для задоволення заяви позивача про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року

Керуючись ст.ст. 311, 321, 325, 327, 328, 329, 361, 362, 368, 369 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян