Справа № 400/2620/19
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2021 р. № 400/2620/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Командира оперативно-тактичного угруповання «Схід», Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168

третя особа:Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

про:визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати дії відповідача Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо видання наказу командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони від 23.07.2019 № 394 «Про результати службового розслідування» протиправними;

визнати дії відповідача Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо притягнення заступника командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді стягнення «попередження про неповну службову відповідність» протиправними;

зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України скасувати наказ від 23.07.2019 № 394 «Про результати службового розслідування»;

зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України скасувати дисциплінарне стягнення у вигляді «попередження про неповну службову відповідність» з заступника командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема, зазначив, що проведення відповідачем службового розслідування з метою з`ясування обставин та причин загибелі військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 , отримання бойового поранення військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_3 , пошкодження військового автомобіля, встановлення ступеню вини посадових (службових) осіб (за результатами якого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності), за умови, що службове розслідування з приводу цих фактичних обставин та з цією ж метою було призначено старшим командиром Командувачем об`єднаних сил Міністерства оборони України, не відповідало пункту 14 розділу ІІІ затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» (надалі Порядок № 608). Також позивач вказав на незабезпечення його прав при проведенні відповідачем службового розслідування.

В якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, позивач визначив Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Військова частина НОМЕР_2 у відзиві на позовну заяву (т. с. 1, ар. 68-71), зокрема, зазначила, що 10.07.2019 в районі проведення операції Об`єднаних сил стався випадок ураження противником автомобіля Військової частини НОМЕР_1 , в результаті чого загинув один військовослужбовець, ще один отримав поранення, транспортний засіб було знищено. Ці обставини могли свідчити про неналежне виконання обов`язків з боку посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 . Станом на 10.07.2019 Військова частина НОМЕР_1 перебувала у складі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (надалі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), тому командиром ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було призначено службове розслідування, за результатами якого командир артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , командир військової частини НОМЕР_1 і заступник командира військової частини НОМЕР_1 (позивач), відповідно до вимог затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» (надалі Дисциплінарний статут) наказом командиру ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » були притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Як вказано у відзиві, службове розслідування було проведено з дотриманням Порядку № 608.

Відповідач визнав той факт, що мало місце одночасне проведення двох службових розслідувань за одним випадком, що суперечить пункту 14 розділу ІІІ Порядку № 608, проте зазначив, що командир ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до видання оскаржуваного наказу не знав про призначення службового розслідування Командувачем об`єднаних сил. Ця обставина, на думку позивача, виключає задоволення позовних вимог.

Ухвалою від 17.10.2019 (т. с. 1, ар. 109-110) суд задовольнив клопотання представника Військової частини НОМЕР_2 і замінив відповідача у справі на командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

30.01.2020 до суду надійшло клопотання командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (т. с. 2, ар. 102-103) про залучення в якості відповідача командира Військової частини НОМЕР_2 (колишнього командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »). У цьому клопотанні зазначено, що командиром ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тобто прямим начальником для позивача, у липні 2019 року був генерал-лейтенант ОСОБА_2 , який на даний час займає посаду командира Військової частини НОМЕР_2 . На даний час командиром ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є зовсім інша військова посадова особа, якій позивач жодним чином не підпорядкований.

Третя особа у поясненнях (т. с. 2, ар. 90-94) висловилась проти задоволення позову.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув у справу у письмовому провадженні.

Як встановлено судом, згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.05.2019 № 94 (т. с. 1, ар. 31), позивач з 03.05.2019 вибув у відрядження до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою виконання службових (бойових) завдань в районі проведення ООС.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.07.2019 № 156 (т. с. 1, ар. 32) на позивача були покладено тимчасове (з 08.07.2019) виконання обов`язків командира Військової частини НОМЕР_1 , без права прийняття організаційно-штатних, кадрових та фінансово-економічних рішень.

За доповіддю ОСОБА_1 про факт загибелі 10.07.2019 (в результаті підриву протитанковою керованою ракетою автомобіля) одного військовослужбовця та бойового поранення іншого військовослужбовця (т. с. 1, ар. 200-202), 12.07.2019 командир ОТУ «Схід» видав наказ (з основної діяльності) № 380 «Про призначення службового розслідування» (надалі Наказ № 380, т. с. 1, ар. 199-200). Згідно цим наказом, метою службового розслідування було «… з`ясування обставин та причин загибелі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 … отримання бойового поранення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 … пошкодження військового автомобіля … що мало місце 10.07.2019 в районі населеного пункту Гранітне Донецької області, а також встановлення ступеня вини посадових осіб, чиї дії чи бездіяльність стали причиною отримання поранення військовослужбовцями та знищення військового майна …».

Суд зауважив, що, в порушення пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608, в Наказі № 380 не вказано осіб, стосовно яких проводиться службове розслідування.

21.07.2019 командир ОТУ «Схід» отримав акт службового розслідування (т. с. 1, ар, 194-199), про що свідчить його підпис на «Аркуші резолюції» (т. с. 1, ар. 194), та 23.07.2019 видав наказ (з основної діяльності) № 394 «Про результати службового розслідування» (надалі Наказ № 394, т. с. 1, ар. 48-50).

Пунктом 4 Наказу № 394 на ОСОБА_1 , за порушення вимог статті 4 Дисциплінарного статуту, статей 11,16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України піл час тимчасового виконання обов`язків командира Військової частини НОМЕР_1 , було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Згідно з текстом Наказу № 394, основними причинами та умовами загибелі військовослужбовця, отримання бойового поранення військовослужбовцем пошкодження військового майна стали:

особиста недисциплінованість, низькі морально-психологічні якості підполковника ОСОБА_3 (командир артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ), нехтування вимогами законів України та нормативно-правових актів, які встановлюють вимоги щодо дотримання військової дисципліни та регулюють інші сфері повсякденної діяльності в Збройних Силах України, та безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків в районі проведення операції Об`єднаних сил;

неорганізація дієвого контролю щодо виконання вимог, викладених у розпорядженні командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 № 2022/ОКП/10/2/682 ДСК командиром Військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 ;

неорганізація дієвого контролю щодо виконання вимог, викладених у розпорядженні командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 № 2022/ОКП/10/2/682 ДСК та розпорядження з безпеки застосування військ Військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2019 № 226/ДСК заступником командира Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 під час тимчасового виконання обов`язків командира Військової частини НОМЕР_1 .

Крім зазначеного вище, службове розслідування з метою встановлення причин та умов отримання смертельного поранення та тяжких травм військовослужбовцями військової служби за контрактом Військової частини НОМЕР_1 , пошкодження (знищення) військового майна та встановлення ступеню вини посадових (службових) осіб було призначено також наказом Командувача об`єднаних сил від 11.07.2019 № 618 «Про призначення службового розслідування» (надалі Наказ № 618).

Текст Наказу № 618 позивач до позовної заяви не додав, але посилання на цей документ міститься у затвердженому 18.07.2019 Командувачем об`єднаних сил «Акті проведення службового розслідування» від 18.07.2019 (т. с. 1, ар. 40-47) та у наказі Командувача об`єднаних сил від 23.07.2019 № 680 «Про результати службового розслідування» (надалі Наказ № 680, т. с. 1, ар. 36-38).

Як зазначено в Наказі № 680, до причин та передумов, що призвели до отримання смертельного поранення молодшим сержантом, поранення військовослужбовців та знищення вантажного автомобіля «… слід віднести:

нехтування підполковником ОСОБА_6 , безпечних маршрутів пересування, а також наказу Командувача об`єднаних сил про заборону пересування в світлу пору доби вздовж першої лінії оборони на відкритих ділянках місцевості;

порушення командиром артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_6 , ряду статей Статутів Збройних сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сила України та статей 11, 16, 36, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України …

… вина підполковника ОСОБА_7 , виражається у формі його особистої необережності та недисциплінованості …».

Наказом № 680, зокрема, командир ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », командири військових частини безпосереднього підпорядкування були зобов`язані довести даний випадок до особового складу військових частин та підрозділів Збройних Сил України, які виконують завдання за призначенням в районі проведення операції об`єднаних сил для недопущення подібного в подальшосму, а на командира Військової частини НОМЕР_1 були покладені такі обов`язки:

направити до органів досудового розслідування повідомлення про виявлення в діях підполковника ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 425 КК «України «Недбале ставлення до військово служби», для прийняття правового рішення;

прийняти рішення щодо притягнення командира артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 до матеріальної відповідальності у зв`язку із заподіянням шкоди державі;

посилити заходи щодо збереження життя та здоров`я особового складу, збереження озброєння та військової техніки в районі проведення операції об`єднаних сил та перевірити відповідність і актуальність робочих карт командування підпорядкованих підрозділів;

про виконання визначених завдань надати відповідь до 30.08.2019.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з чинною у липні 2019 року редакцією частини сьомої статті 85 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Відповідно до чинної у липні 2019 року редакції пункту 14 розділу ІІІ Порядку № 608, одночасне проведення декількох службових розслідувань за одним випадком вчинення правопорушення не допускається. У разі призначення службового розслідування старшим командиром (начальником) підлеглий за службовою підпорядкованістю командир (начальник) у разі незавершення раніше призначеного службового розслідування скасовує свій наказ про призначення службового розслідування.

Виходячи з цієї норми, відповідач був зобов`язаний скасувати Наказ № 380, якби в період з 12.07.2019 по 21.07.2019 отримав інформацію про видання Наказу № 618.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження цієї обставини.

Так, за інформацією відповідача, копія Наказу № 618 до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не надходила, а про факт проведення Командувачем об`єднаних сил службового розслідування відповідачу стало відомо лише 23.07.2019.

З урахуванням цього, суд відхилив як безпідставні доводи позивача про незаконність проведення службового розслідування, що було призначено Наказом № 380.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема:

на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

безсторонньо (неупереджено);

добросовісно;

з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

На думку суду, рішення відповідача про накладення на позивача дисциплінарного стягнення вказаним критеріям не відповідає.

Частиною першою статті 86 Дисциплінарного статуту встановлено, що командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення, якщо вину військовослужбовця повністю доведено.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач адміністративний позов не визнав, він мав надати суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази того, що ОСОБА_1 є винним у порушенні військової дисципліни.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 встановлено, що рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування.

Таким чином, саме акт та матеріали службового розслідування (проведеного відповідно до вимог Порядку № 608) є тими доказами, якими відповідач мав довести правомірність свого рішення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку № 608, особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:

дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;

виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;

розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

У пункті 3 розділу IV Порядку № 608 вказано, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;

висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Як вказано вище, в порушення пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608, в Наказі № 380 не вказано осіб, стосовно яких проводиться службове розслідування.

На виконання ухвали суду від 17.10.2019 про витребування доказів Галузевий державний архів Міністерства оборони України надав копії наявних документів службового розслідування, за результатами якого командир ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » видав Наказ № 394 (т. с. 1, ар. 193-239).

Серед цих документів відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 :

був повідомлений про проведення стосовно нього службового розслідування, а також був ознайомлений про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

відмовився давати пояснення (при тому, що документи службового розслідування пояснень позивача не містять);

був ознайомлений з актом службового розслідування.

Відсутність цих доказів свідчить про те, що при проведенні (на підставі Наказу № 380) службового розслідування не були дотримані норми Порядку № 608 та не були забезпечені права позивача.

Відповідні твердження ОСОБА_1 , що викладені в адміністративному позові, ані відповідач, ані третя особа не спростували.

За таких обставин, суд встановив, що акт службового розслідування та інші матеріали службового розслідування є недопустимими доказами (доказами, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом) вини ОСОБА_1 у порушенні військової дисципліни, тому не можуть підтверджувати правомірність рішення відповідача про накладення на позивача дисциплінарного стягнення (частина перша статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відбулось з порушенням вимог частини першої статті 86 Дисциплінарного статуту та Порядку № 608.

Цей висновок суду є підставою для задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправним та скасування Наказу № 394 у відповідній частині (пункт 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Інших дій щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, крім видання Наказу № 394, відповідач не вчинив, тому позов в частині визнання протиправними дій щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності задоволенню не підлягає.

Оскільки Наказ № 394 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, скасовується рішенням суду, підстави для зобов`язання відповідача скасувати дисциплінарне стягнення відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (з основної діяльності) від 23.07.2019 № 394 «Про результати службового розслідування».

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя В.В. Птичкіна