Справа № 459/693/21
Суддя: Мельникович М. В.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/693/21
Провадження № 2-а/459/18/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельникович М. В.

з участю секретаря Мандрик І. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

10.03.2021 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідачів, у якому просить скасувати постанову серії БАВ № 119216 від 20.02.2021 р. про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку з порушенням п. 2.1.а, 2.1.б ПДР України. Стверджує, що не порушував правил дорожнього руху, а дії й рішення поліцейського були безпідставні у зв`язку з відсутністю належних доказів проступку та кваліфіковані не вірно. Також просив, стягнути з відповідача судові витрати по справі.

15.03.2021 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.03.2021 р. о 10:00 год. у залі судових засідань Червоноградського міського суду Львівської області, з викликом сторін.

25.03.2021 р. розгляд справи було відкладено у звязку із неявкою сторони відповідача на 12:00 год. 15.04.2021 р.

15.04.2020 р. у судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача та його відмутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у відсутності представника Головного управління Національної поліції у Львівській області.

На підставі ст. 229, ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглянута у письмовому провадженні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Оцінивши докази у справі, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії БАВ № 119216 від 20.02.2021 р., яку виніс поліцейський ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області Ремезовський Б. В.відносно позивача, останній 20.02.2021 р. близько 20:10 год. по вул. Клюсівській у м. Червонограді Львівської області, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ VITO», д.н.з. НОМЕР_1 , не подав завчасно сигнал покажчика повороту, при цьому не мав при собі посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1.а, 2.1.б ПДР України. Відтак, до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами ст. 255 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачу слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, доведеність вини позивача підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КпАП України.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Виходячи зі змісту висновків Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, що викладені у пп. 36, 37 постанови від 23.10.2019 р. у справі № 357/10134/17, візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Однак, у даній адміністративній справі відповідач жодних доказів (матеріалів фото- та відеофіксації на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), які встановлювали б факт вчинення позивачем вказаного правопорушень, не надав.

З огляду на наведене, а також на те, що позивач в своєму позові категорично заперечив свою вину у вчиненому правопорушенні, а відповідачем жодними доказами не спростовано наведених позивачем обставин та не доведено його винуватість у даному адміністративному правопорушенні, шляхом подання доказів, на підставі яких можна було б встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та його винуватість у вчиненні такого, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

За таких обставин і міркувань суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 454 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

У відповідності до ч.2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно Постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 року №640/18402/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження сплати витрат на правову допомогу долучено: ордер на надання правничої допомоги між ним та адвокатом Пилипівим В.І. (а.с.9), договір про надання правничої допомоги №24 від 02.03.2021 року (а.с.10), дублікат квитанції від 02.03.2021 року (а.с.11) та акт приймання-передачі наданих послуг від 02.03.2021 року (а.с.12).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді.

Суд також враховує положення ч.7 ст. 134 КАС України, за якою обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу також не надавав.

Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, тому підлягають стягненню з відповідача. Також, підлягає стягненню з відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 134, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ № 119216, що винесена 20 лютого 2021 року поліцейським ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області Ремезовським Богданом Володимировичемпро накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу розміром 425,00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу та судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 19.04.2021 року.

Суддя: М. В. Мельникович