Справа № 380/12399/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/12399/20 пров. № А/857/5211/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Стельмаха П.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Прімєрової Н.Г.,

представника відповідача Козуб О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року (прийняту в місті Львові суддею Ланкевичем А.З.; повний текст ухвали складено 08.02.2021) про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 380/12399/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) щодо не проведення перерахунку його пенсії з 31.08.2017, з дня призначення пенсії за віком, по 30.04.2020, з урахуванням заробітку за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 за даними персоніфікованого обліку та з урахуванням змін до відомостей щодо заробітку, який був відкоригований ТОВ ТВК «Львівхолод» ();

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок його пенсії з 31.08.2017, з дня призначення пенсії за віком, по 30.04.2020, з урахуванням заробітку за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 за даними персоніфікованого обліку та з урахуванням змін до відомостей щодо заробітку, який був відкоригований ТОВ ТВК «Львівхолод» (), а також провести доплату різниці між розміром отриманої пенсії та перерахованою пенсією за період з 31.08.2017 по 30.04.2020.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи; висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також судом неправильно застосовано норми матеріального права. Тому просив скасувати вказану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він не пропустив шестимісячного строку звернення до суду із цим позовом, оскільки відповідач саме у своєму листі від 18 червня 2020 року за № 3941-4613/Г-02/8-1300/20 повідомив його про відмову провести перерахунок пенсії за період з дня призначення пенсії за віком, тобто з 31 серпня 2017 року по 30 квітня 2020 року, з якого він дізнався про порушення свого права і 17 грудня 2020 року звернувся з цим адміністративним позовом. З покликанням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26 січня 2021 року в справі № 520/11178/2020, вказує, що помилковими є висновки суду про те, що строк звернення до суду необхідно обчислювати з дати отримання пенсії після перерахунку, оскільки виходячи з принципу «належного врядування» пенсіонер, який отримує пенсію, виходить з її презумпції, що її розмір визначено відповідно до закону. Пенсіонер не має розумних причин сумніватися у добросовісності дій працівників Пенсійного фонду. Вважає, що недоотримав пенсію за спірний період внаслідок недбалості відповідача, який належним чином не опрацював надані ним документи та наявну інформацію про його заробітну плату (дохід) в індивідуальних відомостях про застраховану особу та інформацію про сплату страхових внесків, не виявив розбіжностей у наданих ним, разом із заявою про призначення пенсії за віком, документах, та не надав своєчасно йому допомоги щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії, позаяк ним було надано як трудову книжку із записами про трудовий стаж, так і документи щодо виконання робіт в ТОВ ТВК «Львівхолод» в 2015 році. Оскільки пенсія не була отримана з вини відповідача, згідно з частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строкові обмеження на спірні правовідносини не поширюються. Також вважає, що виправлення помилки страхувальником ТОВ ТВК «Львівхолод» у його ідентифікаційному коді за період з 08.05.2015 по 08.05.2016, яке підтвердило його заробіток, не врахований при призначенні пенсії, не можна розцінювати як новий документ, що надав право на перерахунок пенсії з більшого заробітку.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав. Також позивач зазначив, що пропрацювавши два роки після призначення пенсії у 2019 році він звернувся до пенсійного органу про перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням страхового стажу і вказаний перерахунок йому було проведено. Пізніше, приблизно у травні 2020 року в усній розмові працівник пенсійного органу повідомив його, що він ще винен кошти державі, у зв`язку з переплатою пенсії, оскільки пропущено один рік - не зараховано трудовий стаж роботи в ТОВ ТВК «Львівхолод», через те, що у договорі було неправильно вказано податковий код. Після цього він звернувся із заявою до пенсійного органу, у зв`язку з цим, отримав відмову, що надалі стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Представник відповідача просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, з огляду на її безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

За приписами частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України, відповідно до частин третьої, четвертої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як зазначив ОСОБА_1 у своїй позовній заяві, 12 червня 2020 року він звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою з проханням провести перерахунок призначеної йому пенсії за віком з дня її призначення та здійснити доплату пенсії.

Відповідач листом № 3941-4613/Г-02/8-1300/20 від 18.06.2020 відмовив йому в проведенні такого перерахунку, покликаючись на те, що заява про перерахунок пенсії ним подана 13.05.2020, відтак перерахунок проведено зі строків, передбачених статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 01.05.2020.

Вважаючи, що така бездіяльність відповідача не відповідає нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи, що унеможливлює реалізацію його права на перерахунок призначеної йому пенсії за віком та на доплату недоотриманої пенсії за період з 31.08.2017 по 30.04.2020, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач знав або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів відповідачем у період з 31.08.2017 по 30.04.2020, однак з позовом у цій справі звернувся до суду тільки 17.12.2020.

Відтак, позивачем пропущений строк на звернення до суду з цим позовом.

При цьому суд не вбачає обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду з позовом про захист порушеного чи оспорюваного права.

Проте, на думку колегії суддів, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та нормам процесуального права і є помилковими виходячи з такого.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 у період з 08.05.2015 по 12.10.2015 надавав ТОВ ТВК «Львівхолод» послуги по ремонту холодильного обладнання згідно договорів підряду. За виконану роботу ТОВ ТВК «Львівхолод» виплачувало позивачу винагороду, з сум якої проводило сплату страхових внесків (збору на обов`язкове державне пенсійне страхування).

Також у період з 15.10.2015 по 09.04.2019 позивач працював у ТОВ ТВК «Львівхолод» за трудовим договором спеціалістом з обслуговування обладнання сектора обслуговування обладнання, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача, та отримував заробітну плату, з якої ТОВ ТВК «Львівхолод» також проводило сплату страхових внесків (збору на обов`язкове державне пенсійне страхування).

Отримання вказаних доходів також підтверджується копією Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 станом на 10.12.2020.

Дані про вказані періоди роботи та отриманий за цей час заробіток були подані позивачем разом з іншими документами для призначення пенсії за віком, проте такі не були враховані при призначенні йому пенсії з 31.08.2017, оскільки ТОВ ТВК «Львівхолод» при виплаті йому доходу та при поданні відповідної звітності до пенсійних органів неправильно вказало його ідентифікаційний номер.

З приводу цього колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до частини першої статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Також частиною третьою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

А згідно із абзацом четвертим пункту 1.9 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1); зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є передчасною, оскільки судом не було досліджено, які дії на виконання цих приписів були вчинені пенсійним органом; чи повідомляв він письмово позивача про надання необхідних документів, як і не встановлено того, від кого і коли позивач дізнався про не врахування пенсійним органом при призначенні пенсії за віком частини стажу (заробітної плати).

Як видно із відповіді ГУ ПФУ у Львівській області від 18.06.2020 (а.с. 11) на звернення позивача від 05.06.2020, у ній нічого не вказано про незарахування спірного стажу (заробітної плати), не вказано на підстави такого незарахування; не було досліджено і вказане звернення (заяву) позивача, на підставі якої здійснено перерахунок його пенсії та не встановлено, чи воно стосується спірних правовідносин.

У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 26 січня 2021 року в справі № 520/11178/2020 висловив правову позицію, згідно з якою вважав помилковим покликання судів на те, що строк звернення до суду слід обчислювати з дати отримання пенсії після перерахунку, оскільки виходячи з принципу «належного врядування» пенсіонер, який отримує пенсію, виходить з презумпції, що її розмір визначено відповідно до закону. Пенсіонер не має розумних причин сумніватися у добросовісності дій працівників Пенсійного фонду.

При цьому колегія суддів апеляційного суду вважає помилковими покликання суду першої інстанції на правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 160/4284/19, оскільки така прийнята за інших фактичних обставин, зокрема, про порушення свого права у цій справі позивач зокрема безумовно дізнався про призначення йому пенсії у неналежному розмірі, отримавши у листопаді 2017 лист від Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, про що свідчить його подальше звернення у лютому 2018 року до суду з позовом, в якому серед іншого, позивач заявляв вимоги про перерахунок і виплату йому пенсії, але з 24.07.2017.

З позовом у цій справі про здійснення перерахунку і виплати пенсії за період з 29.08.2013 по 23.07.2017 позивач звернувся до суду тільки 10.05.2019.

З тих же підстав помилковим є покликання суду на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 11 грудня 2018 року у справі № 520/1353/17 про те, що пенсія є періодичним платежем, а отже, не отримавши чи отримавши пенсію за певний місяць, особа повинна була дізнатись про порушення права на її отримання. Рішення у цій справі стосується перерахунку пенсії на підставі судових рішень та відповідно до вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», а тому правовідносини у цій справі та справі, що розглядається, не є подібними.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла переконання про передчасність висновку суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовною заявою та наявність підстав для залишення її без розгляду.

Згідно зі статтею 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена за неповного з`ясування судом обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, а тому ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 229, 308, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 380/12399/20 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова в повному обсязі складена 22 квітня 2021 року.