Справа № 640/9639/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 квітня 2021 року м. Київ № 640/9639/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Ексміністра освіти і науки України Квіта Сергія Мироновича

про незаконне призупинення діяльності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про незаконне призупинення науково-педагогічної діяльності ДВНЗ "Київський університет управління та підприємництва".

За змістом позовної заяви вбачається, що позивач просить на підставі повідомлених ним кримінальних фактів прийняти рішення про продовження діяльності КУУП.

В свою чергу, позивач в позовній заяві просить розглядати як кримінальні справи:

незаконність призначення МОН України ОСОБА_2 на посаду в.о. ректора КУУП (на громадських засадах); установити відповідальність ОСОБА_2 за заходи по ліквідації КУУП в інтересах МАУ;

визнати використання ОСОБА_3 службового положення як Міністром МОН в ліквідації КУУП, єдиного в Україні навчального закладу з проблем забезпечення житлових умов населення, зокрема тарифів, установити відповідальність ОСОБА_3 за незаконну передачу будівель, підвищення боргів по оплаті праці колективу КУУП, за незаконні звільнення його працівників;

визнати законність дій ОСОБА_4 на посаді проректора КУУП по його продовженню;

зобов"язати МОН відкрити фінансування діяльності КУУП з 1 липня 2021 року;

ліквідувати накази МОН України про передачу будівель, в яких проводилися заняття, а також жили студенти ДАЖКГ, УАБП, КУУП, до МАУ, Києво-Могилянській академії (Глазунова, 2/4; І. Кудрі, 31), Київському національному економічному університету (вул. Старосільська, 2);

відкрити кримінальне провадження відносно посадових осіб МАУ ( ОСОБА_2 ), КУУП ( ОСОБА_2 ), Києво-Могилянської академії (ректора), ОСОБА_3 за участь в рейдерському захопленні згаданих будівель;

визнати, що причиною непогашення боргів є згадане захоплення будівель;

звільнити від сплати судового збору, оскільки судовий процес за борги по оплаті праці.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Частиною четвертою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 3 пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено справи у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина перша статті 1 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, вимоги позивача щодо відкриття кримінального провадження та притягнення посадових осіб до кримінальної відповідальності не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Також за правилами адміністративного судочинства не підлягають розгляду вимоги пов"язані із виплатою заборгованості по заробітній платі працівникам вищого навчального закладу, оскільки такі вимоги є приватно-правовими та підлягають розгляду місцевим загальним судом відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Наведене свідчить, що позивачем об"єднано в позовній заяві вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути.

Відповідно до частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Згідно зі статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева