Справа № 500/4190/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4190/20

20 квітня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивача Авдєєнка В.В.,

представника відповідача Трут О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправними та скасування постанов в частині окремих пунктів їх додатків,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» (далі ТОВ «Біоенергопродукт», Товариство) звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову НКРЕКП №1245 від 30.06.2020 в частині пункту 774 додатка до постанови №1245 від 30.06.2020;

- визнати протиправною та скасувати постанову НКРЕКП №1497 від 01.08.2020 в частині пункту 782 додатка до постанови №1497 від 01.08.2020;

- визнати протиправною та скасувати постанову НКРЕКП №1787 від 30.09.2020 в частині пункту 805 додатка до постанови №1787 від 30.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

30.06.2020 та 01.08.2020 відповідачем було прийнято постанови №1245 та № 1497 відповідно, пунктами 774 та 782 додатків яких встановлено «зелений» тариф для енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро- та геліоелектростанції Тернопільська обл., Бережанський р-н, с. Куряни, вул. Бережанка, 57) у розмірі 2,0377 грн без ПДВ за 1 кВт. Постановою НКРЕКП №1787 від 30.09.2020 (пункт 805 додатку) позивачу встановлено «зелений» тариф для цього ж енергогенеруючого об`єкту в розмірі 2,2384 гривень без ПДВ за 1 кВт.

Згідно з технічними паспортами на вітрові турбіни №702254 та 702255, які входять у склад енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро- та геліоелектростанції Тернопільська обл., Бережанський р-н, с. Куряни, вул. Бережанка, 57), максимальна потужність кожної вітроустановки, визначена заводом-виробником на рівні 2075 кВт, а номінальна потужність - 2000 кВт.

У відповідності до статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» коефіцієнт «зеленого» тарифу для електричної енергії, виробленої з використанням енергії вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 2000 кВт і більше, введених в експлуатацію в період з 01.01.2016 по 31.12.2019, становить 1,89.

В той же час статтею 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» передбачено, що коефіцієнт «зеленого» тарифу для електричної енергії, виробленої з використанням енергії вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 600 кВт, але не більше 2000 кВт, введених в експлуатацію в період з 01.01.2016 по 31.12.2019, становить 1,26.

Енергогенеруючий об`єкт позивача було введено в експлуатацію 20.06.2018, а тому позивач вважає, що «зелений» тариф для обумовленого енергогенеруючого об`єкту слід визначати виходячи з коефіцієнта 1,89, оскільки одинична встановлена потужність кожної вітрової турбіни належить до категорії від 2000 кВт і більше.

Спірними постановами «зелений» тариф для вказаного енергогенеруючого об`єкту встановлено відповідачем виходячи з коефіцієнту 1,26, що передбачено обумовленим Законом для одиничної встановленої потужності вітрової турбіни від 600 і не більше 2000 кВт. Застосування відповідачем для позивача зменшеного розміру коефіцієнту «зеленого» тарифу зумовлює менший розмір тарифу на електричну електроенергію, що продаватиметься товариством.

Також позивач зазначає, що відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.10.2020 №10287/20-39 (що знаходиться в матеріалах справи №500/2782/19 Тернопільського окружного адміністративного суду) вислів «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт», вжитий в статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», означає крайню кількісну верхню (найбільшу) межу 2000 кВт, тобто показник 2000 кВт; вислів «від 2000 кВт та більше» означає крайню кількісну нижню (найменшу) межу 2000 кВт, тобто показник 2000 кВт.

З огляду на зазначене, суд у справі №500/2782/19, оцінюючи висновок експерта на рівні з іншими доказами, дійшов до переконання, що у спірному випадку положення частини 22 статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», які містять вислови «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт» і «від 2000 кВт та більше», в обох випадках включають вітроустановки одиничною встановленою потужністю 2000 кВт, тобто допускають множинне її тлумачення.

Однак, відповідач необгрунтовано віддав перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства для позивача, тобто діяв протиправно і нерозсудливо.

Позивач зазначає, що застосовуючи до нього найменш сприятливий коефіцієнт «зеленого» тарифу, передбачений Законом, у спірних рішеннях відповідач не врахував усіх обставин, діяв по відношенню до позивача дискримінаційно, не дотримався необхідного балансу між несприятливими для позивача наслідками, які настали для позивача, та рішенням, що були відповідачем ухвалені. Таким чином, відповідачем були порушені права та охоронювані законодавством інтереси Товариства.

З огляду на такі обставини позивач вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваних постанов в частині пунктів, що його стосуються.

Ухвалою суду від 24.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено у справі судове засідання.

11.01.2021 до суду від НКРЕКП надійшов відзив на позов (а.с.25-35). Відповідач у відзиві на позов його заперечує та зазначає, що правомірно та обґрунтовано встановив позивачу «зелений» тариф, виходячи з коефіцієнту 1,26 як для об`єкту, введеного в експлуатацію з 01.07.2015 по 31.12.2019, для електроенергії, виробленої з вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 600 кВт, але не більше 2000 кВт. Такий коефіцієнт застосовується для вітрових установок потужністю до 2000 кВт і 2000 кВт включно. В свою чергу коефіцієнт «зеленого» тарифу 1,89 застосовується для вітрових турбін потужністю від 2000 кВт та більше, тобто показних 2000 кВт у цьому разі не входить до значення «від 2000 кВт та більше». На думку відповідача, законодавець чітко розмежовує категорії об`єктів, для яких застосовується той чи інший коефіцієнт «зеленого» тарифу. Положення статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» треба розглядати системно та послідовно, а не виривати з контексту окремі положення цієї статті, що дає можливість застосовувати відповідні коефіцієнти саме так як це робить НКРЕКП.

Також відповідач звертає увагу на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справах №500/2218/18 №500/1520/19, №500/2177/19, які набрали законної сили, яким у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Біоенергопродукт» відмовлено. У цих справах суд дійшов до висновку, що встановлюючи для ТОВ «Біоенергопродукт» коефіцієнт «зеленого» тарифу на рівні 1,26, Регулятор діяв в межах наданих повноважень та з дотриманням положень чинного законодавства.

Встановлення «зеленого» тарифу відноситься до внутрішньої компетенції державного органу (дискреційних повноважень), а тому твердження ТОВ «Біоенергопродукт», викладені у позовній заяві, є необгрунтованими та безпідставними та не можуть бути застосовані судом у якості підстави для задоволення вимог позову, оскільки суд не може перебирати на себе компетенцію державного органу шляхом зобов`язання вчинити вищевказані дії. Відповідач просить в позові відмовити.

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою суду від 28.01.2021 провадження в цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №500/2782/19 за позовом ТОВ «Біоенергопродукт» до НКРЕКП про визнання протиправними та скасування постанов в частині окремих пунктів їх додатків.

Ухвалою суду від 07.04.2021 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 20.04.2021.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ «Біоенергопродукт» зареєстроване як юридична особа з 05.04.2011, здійснює такий вид діяльності як виробництво електроенергії (а.с.104).

20.06.2018 ТОВ «Біоенергопродукт» було введено в експлуатацію вітро- та геліоелектростанції по вулиці Бережанська, 57 у селі Куряни Бережанського району Тернопільської області 1 (черга), що підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ТП17 від 20.06.2018 (а.с.11-14).

НКРЕКП на підставі поданих Товариством документів, у тому числі тих, що підтверджують технічні характеристики двох вітрогенераторних установок, встановлених на турбінах Enercon Е-70 Е4, які розміщені на вітро- та гелеоелектростанції (1 черга) по вулиці Бережанська, 57 у селі Куряни Бережанського району Тернопільської області, було визначено номінальну активну електричну потужність вітрогенераторних установок ТОВ «Біоенергопродукт» на рівні 2000 кВт.

Відповідач 30.06.2020 прийняв постанову № 1245 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання», пунктом 774 якої встановлено «зелений» тариф для енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро- та геліоелектростанції Тернопільська область, Бережанський район, село Куряни, вулиця Бережанка, 57) в розмірі 203,77 коп. без ПДВ за 1 кВт, виходячи з коефіцієнту 1,26, як для вітроелектростанцій, одинична встановлена потужність всіх вітроустановок якої від 600 кВт, але не більше 2000 кВт, що була введена в експлуатацію з 01.01.2017 по 31.12.2019 включно (а.с. 7-8).

НКРЕКП 01.08.2020 прийняла постанову № 1497 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання», пунктом 782 якої встановлено «зелений» тариф для енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро- та геліоелектростанції Тернопільська область, Бережанський район, село Куряни, вулиця Бережанка, 57) в розмірі 203,77 коп. без ПДВ за 1 кВт, виходячи з коефіцієнту 1,26, як для вітроелектростанцій, одинична встановлена потужність всіх вітроустановок якої від 600 кВт, але не більше 2000 кВт, що була введена в експлуатацію з 01.01.2017 по 31.12.2019 включно (а.с.5-6).

НКРЕКП 30.09.2020 прийняла постанову № 1787 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання», пунктом 805 якої встановлено «зелений» тариф для енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро- та геліоелектростанції Тернопільська область, Бережанський район, село Куряни, вулиця Бережанка, 57) в розмірі 223,84 коп. без ПДВ за 1 кВт, виходячи з коефіцієнту 1,26, як для вітроелектростанцій, одинична встановлена потужність всіх вітроустановок якої від 600 кВт, але не більше 2000 кВт, що була введена в експлуатацію з 01.01.2017 по 31.12.2019 включно (а.с.3-4).

Позивач вважає, що ці постанови в частині пунктів, які стосуються його, є протиправними, оскільки «зелений» тариф ТОВ «Біоенергопродукт» має визначатися виходячи з коефіцієнту 1,89, а не 1,26.

Мотиви позову зводяться до того, що законодавець нечітко визначив коефіцієнт «зеленого» тарифу для вітроелектростанції потужністю 2000 кВт, оскільки такий показник включається у значення вислову «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт» (коефіцієнт 1,26) та вислову «від 2000 кВт та більше» (коефіцієнт 1,89). При цьому таким обставинам справи, як зазначає позивач, була надана правова оцінку у адміністративній справі №500/2782/19 за позовом ТОВ «Біоенергопродукт» до НКРЕКП про визнання протиправними та скасування постанови НКРЕКП №1240 від 27.06.2019 в частині пункту 364 додатка до постанови №1240 від 27.06.2019 та постанови НКРЕКП №1991 від 24.09.2019 в частині пункту 440 додатка до постанови №1991 від 24.09.2019, у якій призначалася лінгвістична семантико-текстуальна експертиза писемного мовлення саме в частині тлумачення висловів «не більше 2000 кВт» та «від 2000 кВт і більше».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак суд, зважаючи на предмет позову, перевіряє чи оскаржувані пункти постанов відповідача прийняті у відповідності до зазначених вище умов.

Правові, економічні, екологічні та організаційні засади використання альтернативних джерел енергії та сприяння розширенню їх використання у паливно-енергетичному комплексі визначає Закон України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу п`ятнадцятого статті 1 цього Закону «зелений» тариф - це спеціальний тариф, за яким закуповується електрична енергія, вироблена на об`єктах електроенергетики, зокрема на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

Частиною першою статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», яка передбачає положення щодо стимулювання виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, визначено, що «зелений» тариф встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

Коефіцієнт «зеленого» тарифу для електроенергії, виробленої з використанням альтернативних джерел енергії, встановлюється, серед іншого, в залежності від номінальної потужності електроустановки.

У спірному випадку 20.06.2018 ТОВ «Біоенергопродукт» введено в експлуатацію вітро- та геліоелектростанції (1 черга) по вулиці Бережанка, 57 у селі Куряни Бережанського району Тернопільської області. Одинична встановлена потужність всіх вітроустановок, які входять до складу 1 черги вітро- та геліоелектростанції по вулиці Бережанка, 57 у селі Куряни Бережанського району Тернопільської області, НКРЕКП встановлена на рівні 2000 кВт.

Оцінку правомірності визначення НКРЕКП електричної потужності електрогенеруючого обладнання для енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро- та геліоелектростанції Тернопільська область, Бережанський район, село Куряни, вулиця Бережанка, 57) на рівні 2000 кВт неодноразово надавав суд у судових рішеннях, які набрали законної сили, по справах № 500/1520/19 (рішення від 18.12.2019, яке набрало законної сили 10.03.2020), № 500/2177/19 (рішення від 16.01.2020, яке набрало законної сили 16.06.2020), за позовом ТОВ «Біоенергопродукт» до НКРЕКП про визнання протиправними та скасування постанов НКРЕКП в частині пунктів, що стосувалися визначення Товариству «зеленого» тарифу (судові рішення внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень).

Відтак, відповідно до положень частини четвертої статті 78 КАС України, яка передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, такі обставини не підлягають доказуванню у цій справі. Отже, позивач використовує для виробництва електроенергії вітроустановки номінальної потужністю 2000 кВт. Крім того, такі обставини не оспорюються сторонами у цій справі, зважаючи на підстави позову.

Щодо мотивації позивача про неправильне застосування відповідачем коефіцієнта «зеленого» тарифу, то судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» «зелений» тариф встановлюється для кожного суб`єкта господарювання, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії, за кожним видом альтернативної енергії та для кожного об`єкта електроенергетики або для кожної черги будівництва електростанції (пускового комплексу).

Підтвердженням факту та дати введення в експлуатацію об`єкта електроенергетики, у тому числі черги будівництва електричної станції (пускового комплексу), що виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), є виданий уповноваженим органом сертифікат, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, або зареєстрована відповідно до законодавства декларація про готовність об`єкта до експлуатації.

Коефіцієнт «зеленого» тарифу для електроенергії, виробленої з використанням альтернативних джерел енергії, встановлюється для об`єктів або його черг/пускових комплексів, введених в експлуатацію в період з 01.01.2017 по 31.12.2019, залежно від категорії об`єктів електроенергетики, для яких застосовується «зелений» тариф, визначений:

для електроенергії, виробленої з енергії вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 600 кВт, але не більше 2000 кВт на рівні 1,26;

для електроенергії, виробленої з енергії вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 2000 кВт та більше на рівні 1,89.

З огляду на обґрунтування позовних вимог позивачем під час розгляду справи підлягало з`ясуванню питання до якої категорії об`єктів електроенергетики необхідно віднести вітроелектростанцію, яка складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю на рівні 2000 кВт, до категорії - від 600 кВт, але не більше 2000 кВт чи до категорії - від 2000 кВт та більше.

За клопотанням представника позивача розгляд цієї справи зупинявся до набрання законної сили судовим рішенням у справі №500/2782/19 у спорі між тими ж сторонами та з тих самих підстав, предметом оскарження були постанови НКРЕКП за інший період, у якій призначалася лінгвістично семантико-текстуальна експертиза писемного мовлення, проведення якої доручалося Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта були поставлені наступні питання:

Чи включає вислів «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт», вжитий в статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», крайню кількісну верхню (найбільшу) межу 2000 кВт, тобто показник 2000 кВт?

Чи включає вислів «від 2000 кВт та більше», вжитий у статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», крайню кількісну нижню (найменшу) межу 2000 кВт, тобто показник 2000 кВт?

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.10.2020 № 10287/20-39 вислів «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт», вжитий в статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», означає крайню кількісну верхню (найбільшу) межу 2000 кВт, тобто показник 2000 кВт; вислів «від 2000 кВт та більше» означає крайню кількісну нижню (найменшу) межу 2000 кВт, тобто показник 2000 кВт.

Таким чином, за висновком експерта, який для проведення експертизи використав ряд офіційних джерел, у тому числі тлумачні словники української мови, показник 2000 кВт включається до вислову «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт» та до вислову «від 2000 кВт та більше», які вжиті у статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії».

Такі обставини зазначені у судовому рішенні у справі №500/2782/19 від 03.12.2020, яке залишене без змін згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021 (а.с.73-80, 91-97).

Приймаючи рішення у цій справі, суд відповідно до положень частини четвертої статті 78 КАС України враховує висновку суду у справі №500/2782/19.

Так у судовому рішенні, оцінюючи висновок експерта, суд зазначив, що у першому випадку конструкція «не більше 2000 кВт» означає крайню кількісну межу, яка включає показник 2000 кВт, що й не заперечує відповідач.

Щодо іншої мовної конструкції «від 2000 кВт і більше», то суд зауважив, що згідно з Великим тлумачним словником сучасної української мови (із додатками і доповненнями; Ірпінь: ВТФ «Перун», 2005 р.) та словником української мови (Академічний тлумачний словник (1970-1980)): прийменник «від» у сполучені з числівником і наступним прийменником «до» уживається для приблизного визначення якої-небудь величини (ваги, вартості, розміру предмета і т. ін.). Таким чином, прийменник «від» у сполученні з числовим значенням в українській мові вживають на позначення приблизної величини, відлік від якої починається від значення числівника. У висновку експерта вказано, що «від» згідно з лексикографічними джерелами уживається при означенні моменту початку дії, стану тощо. Тобто, в даному випадку, словосполучення «від 2000 кВт» вказує на нижню кількісну межу і включає числівник 2000 кВт.

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи висновок експерта на рівні з іншими доказами, дійшов до переконання, що у спірному випадку положення частини двадцять другої статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», які містять вислови «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт» і «від 2000 кВт та більше», в обох випадках включають вітроустановки одиничною встановленою потужністю 2000 кВт.

Таким чином, лексичний і семантичний аналіз наведених норм частини двадцять другої статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», свідчить, що структура висловів «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт» і «від 2000 кВт та більше», допускає множинне її тлумачення.

Згідно із частиною другою статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на чіткості і ясності національного законодавства.

У справах «Щокін проти України» заяви № 23759/03 та № 37943/06 від 14.10.2010 та «Сєрков проти України» заява № 39766/05 від 07.07.2011 Європейський суд з прав людини дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування. Європейський суд з прав людини вивів правило найбільш сприятливого тлумачення нормативно-правових актів для особи.

В контексті наведеного, суд вважає, що суб`єкт, який застосовує альтернативні джерела електроенергії, вправі очікувати від держави таке стимулювання виробництва та споживання енергії, виробленої з альтернативних джерел застосування, яке буде найбільш сприятливе для неї, тобто з застосуванням вищого коефіцієнту «зеленого» тарифу 1,89, а не 1,26.

У наведеній справі «Щокін проти України» Європейський суд з прав людини визнав, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак, суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення певного важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Відтак у цій справі, суд вважає, що відповідач віддав перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства для позивача, тобто діяв протиправно, нерозсудливо.

Щодо посилання відповідача на те, що рішеннями судів в межах справи № 500/2218/18 вже було встановлено правомірність дій регулятора щодо встановлення для ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро та геліоелектростанції Тернопільська область, Бережанський район, с.Куряни, вул.Бережанка, 57) «зеленого» тарифу, виходячи з коефіцієнту 1,26, та додатково підтверджено в межах справ № 500/1520/19 та № 500/2177/19, то, суд зазначає, що такій підставі як нечітке визнання на законодавчому рівні коефіцієнту «зеленого» тарифу для вітроелектростанції потужністю 2000 кВт, оскільки такий показник включається у значення вислову «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт» (коефіцієнт 1,26) та вислову «від 2000 кВт та більше» (коефіцієнт 1,89), у цих справах оцінка судом не надавалася. На час прийняття оскаржуваних у справах № 500/2218/18, № 500/1520/19 та №500/2177/19 постанов (остання оскаржувана постанова прийнята 29.03.2019) діяла інша редакція статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», чинна до 22.05.2019. Так, дана норма наступним чином визначала категорію об`єктів електроенергетики, для яких застосовується «зелений» тариф на рівні 1,26: для електричної енергії, виробленої з енергії вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 600 кВт, але не більше 2000 кВт, а категорію об`єктів електроенергетики, для яких застосовується «зелений» тариф на рівні на рівні 1,89, визначала так: для електричної енергії, виробленої з енергії вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю більше 2000 кВт. Вислів «більше 2000 кВт» не допускав множинного тлумачення, оскільки чітко визначав потужність вітроелектростанції, до якої показник 2000 кВт не включався.

Наведене спростовує мотивацію відповідача, наведену у відзиві на позовну заяву, з посиланням на судові рішення у справах між тими ж сторонами.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень у цій справі не надав суду достатніх, беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції та не довів правомірності оскаржуваних пунктів постанов. Такі прийняті з порушенням умов, визначених частиною другою статті 2 КАС України, а саме: не обґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, нерозсудливо.

Отже, суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом ухвалення рішення про визнання протиправними та скасування пункт 774 додатку до постанови НКРЕКП №1245 від 30.06.2020, пункту 782 додатку до постанови НКРЕКП №1497 від01.08.2020 та пункт 805 додатку до постанови НКРЕКП №1787 від 30.09.2020.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду із даним позовом, ТОВ «Біоенергопродукт» сплатило судовий збір у сумі 6306,00 грн за три позовні вимоги (а.с.15).

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 6306,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправними та скасування постанов в частині окремих пунктів їх додатків задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 774 додатку до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №1245 від 30 червня 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати пункт 782 додатку до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №1497 від 01 серпня 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати пункт 805 додатку до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №1787 від 30 вересня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» судові витрати у розмірі 6306,00 грн (шість тисяч триста шість грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» (вулиця Пасічна, 8/1, село Підгородне, Тернопільський район, Тернопільська область, 47751, ).

Відповідач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вулиця Смоленська, 19, місто Київ, 03057, ).

Повний текст рішення складено та підписано 23 квітня 2021 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.