Справа № 306/247/21
Суддя: Тхір О. А.
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 306/247/21
Провадження № 2-а/306/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2021 року м. Свалява

Свалявського районного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Тхір О.А.,

за участю секретаря Дичка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Кошеля Василь Васильович, до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, інспектора Свалявського відділу поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області капрала поліції Желізник Юрія Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, інспектора Свалявського відділу поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області капрала поліції Желізник Юрія Михайловича.

Позов обґрунтовано тим, що згідно із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 3790946 від 15.02.2021 року, інспектором Свалявського ВП Мукачівського відділу ГУНП в Закарпатській області капралом поліції Желізник Юрієм Михайлович на позивача накладено штраф в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Стверджує, що у вказаній постанові зазначено, що 15.02.2021року о 17 год. 49 хв. в с. Голубине, ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота д/з НОМЕР_1 з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є необґрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню з наступних підстав. Стверджує, що 15.02.2021 року о 17 год. 49 хв. в селі Голубине, дійсно керував автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 з вимкненим ближнім світлом фар і був зупинений Відповідачем, яким було повідомлено, що відповідно до п. 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Вказує на те, що інспектором Желізник Ю.М. не було вказано, що він здійснював рух на транспортному засобі із ввімкненими габаритними вогнями, що на його думку було достатньо для даної дорожньої ситуації. Крім того, посилається на те, що диспозиція ч. 2 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. Посилається на те, що відповідно до оскаржуваної постанови від 15.02.2021 року серії ЕАН № 3790946, інспектор Свалявського ВП зупинив саме в межах села Голубине, тобто на частині дороги, яка знаходиться в населеному пункті. За викладених обставин вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Відповідно до ухвали судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 01.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Копію даної ухвали надіслано сторонам та запропоновано відповідачеві надати суду відзив на позовну заяву та копію відзиву одночасно надіслати позивачу.

Згідно з ухвалою суду від 10.03.2021 року якості співвідповідача залучено Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі.

Відповідачі у судове засідання не з`явився, проте про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

26.03.2021 представником відповідача - ГУНП в Закарпатській області подано відзив на позовну заяву, після отримання ухвали про залучення в якості співвідповідача, яку отримано 22.03.2021, в зв`язку з чим, строк для подання відзиву не порушено. Крім того, відзив подано з дотриманням порядку, встановленого КАС України. Згідно з позицією відповідача, висловленою у відзиві, представник позивача повністю заперечує позовні вимоги. Зауважує, що інспектор діяв в межах наданих йому повноважень, та з дотриманням порядку та норм КУпАП виніс законну та обґрунтовану постанову про порушення Правил дорожнього руху позивачем. В зв`язку з чим, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

29.03.2021 року інспектор Желізник Ю.М. подав заяву, згідно з якою повністю підтримує відзив ГУНП України в закарпатській області, та просить долучити та оглянути в судовому засіданні СD - диск з відеозаписом з місця події.

Відповідно до ч. 4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За правилами ч. ч. 5, 7 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч.ч. 1,2,8 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

В зв`язку з неявкою всіх учасників в судове засідання, суд провів розгляд справи на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 КАС України)

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.02.2021 року інспектором Свалявського відділу поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області капралом поліції Желізник Ю.М. відносно ОСОБА_1 , винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3790946, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283 ,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Суд констатує, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем не надано. Зокрема, не надано жодних доказів фото- чи відеофіксації наявності обставин порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху та його тверджень не спростовано.

Поданий відповідачем до суду відзив містить загальні положення та посилання норми КУпАП та Правила дорожнього руху, однак, будь-яким чином не спростовує тверджень позивача, разом з тим, будь-яких належних доказів, які б підтверджували вчинення правопорушення позивачем та доказів, якими останнє зафіксовано, суду не надано.

Наданий інспектором СД-диск з відеозаписом з місця події, належним доказом, який би містив відомості щодо обставин6 події ПДР, вважати не має підстав, оскільки з дослідження змісту відео-ролика, не можливо встановити ні місця події, ні часу, ні розпізнавальних знаків автомобіля, якого знято на камеру, та відсутнє посилання на серійний номер, марку і модель пристрою на який таку відеозйомку зроблено.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд доходить переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, а також, не доведено дотримання при винесенні оскаржуваної постанови вимог ст.ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи викладене та беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та скасувати постанову серії ЕАН № 3790946 від 15 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст.2,9,76,77,90,241-246,255,262,271,272,286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3790946 від 15 лютого 2021 року, винесену інспектором Свалявського відділу поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області капралом поліції Желізник Ю.М., якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А.Тхір

16.04.2021 року