Справа № 826/10602/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року м. Київ № 826/10602/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач) про:

визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, досудові солідарні вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від пред`явлення досудових солідарних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, поштовим відправленням з описом та з повідомленням про вручення, повідомити кожну пов`язану особу (громадянина України та іноземця) банків, що ліквідуються, якій до дати набрання рішенням суду по цій справі законної сили, було пред`явлено досудові солідарні вимоги, про визнання судом таких вимог протиправними та нечинними, та їх скасування, з наданням суду доказів надсилання таких повідомлень;

визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, позовні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо солідарних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (в тому числі через представників/адвокатів) утриматися від пред`явлення позовних заяв щодо солідарних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовитися від солідарних позовних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, шляхом подання до відповідних судів у встановленому порядку належних окремих письмових заяв про відмову від позову, з наданням суду доказів вчинення цих дій;

визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, апеляційні та касаційні скарги, подані адвокатами (представниками) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за судовими справами щодо солідарних позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від пред`явлення через адвокатів (представників) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб апеляційних та касаційних скарг за судовими справами щодо солідарних позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, через відповідних адвокатів (представників) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відмовитися від апеляційних та касаційних скарг за судовими справами щодо солідарних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, шляхом заявлення до відповідних судів у встановленому порядку належних клопотань про відмову від апеляційної/касаційної скарги, з наданням суду доказів вчинення цих дій;

визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, індивідуальні (персональні) досудові вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від пред`явлення індивідуальних (персональних) досудових вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, поштовим відправленням з описом та з повідомленням про вручення, повідомити кожну пов`язану особу (громадянина України та іноземця) банків, що ліквідуються, яка починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаною особою відповідного банку, та якій до дати набрання рішенням суду по цій справі законної сили було пред`явлено індивідуальні (персональні) досудові вимоги, про визнання судом цих вимог протиправними та нечинними, та їх скасування, з наданням суду доказів надсилання таких повідомлень;

визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, індивідуальні (персональні) позовні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (в тому числі через представників/адвокатів) утриматися від пред`явлення індивідуальних (персональних) позовних заяв щодо вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовитися від індивідуальних (персональних) позовних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків, шляхом подання до відповідних судів у встановленому порядку належних окремих письмових заяв про відмову від позову, з наданням суду доказів вчинення цих дій;

визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, апеляційні та касаційні скарги, подані адвокатами (представниками) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за судовими справами щодо індивідуальних (персональних) позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від пред`явлення через адвокатів (представників) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб апеляційних та касаційних скарг за судовими справами щодо індивідуальних (персональних) позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, через відповідних адвокатів (представників) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відмовитися від апеляційних та касаційних скарг за судовими справами щодо індивідуальних (персональних) вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків, шляхом заявлення до відповідних судів у встановленому порядку належних клопотань про відмову від апеляційної/касаційної скарги, з наданням суду доказів вчинення цих дій;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб забезпечити належне та в повному обсязі виконання адвокатами та іншими представниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення суду по цій справі, з набранням ним законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 року позовну заяву на підставі частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернуто позивачу.

Постановою Верховного Суду від 30.11.2018р. скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018р. у справі №826/10602/18, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

02 березня 2020 року від позивача надійшла заява про відмову від позову в частині позовних вимог, щодо:

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, поштовим відправленням з описом та з повідомленням про вручення, повідомити кожну пов`язану особу (громадянина України та іноземця) банків, що ліквідуються, якій до дати набрання рішенням суду по цій справі законної сили, було пред`явлено досудові солідарні вимоги, про визнання судом таких вимог протиправними та нечинними, та їх скасування, з наданням суду доказів надсилання таких повідомлень;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовитися від солідарних позовних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, шляхом подання до відповідних судів у встановленому порядку належних окремих письмових заяв про відмову від позову, з наданням суду доказів вчинення цих дій;

визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, апеляційні та касаційні скарги, подані адвокатами (представниками) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за судовими справами щодо солідарних позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від пред`явлення через адвокатів (представників) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб апеляційних та касаційних скарг за судовими справами щодо солідарних позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, через відповідних адвокатів (представників) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відмовитися від апеляційних та касаційних скарг за судовими справами щодо солідарних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, шляхом заявлення до відповідних судів у встановленому порядку належних клопотань про відмову від апеляційної/касаційної скарги, з наданням суду доказів вчинення цих дій;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, поштовим відправленням з описом та з повідомленням про вручення, повідомити кожну пов`язану особу (громадянина України та іноземця) банків, що ліквідуються, яка починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаною особою відповідного банку, та якій до дати набрання рішенням суду по цій справі законної сили було пред`явлено індивідуальні (персональні) досудові вимоги, про визнання судом цих вимог протиправними та нечинними, та їх скасування, з наданням суду доказів надсилання таких повідомлень;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовитися від індивідуальних (персональних) позовних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків, шляхом подання до відповідних судів у встановленому порядку належних окремих письмових заяв про відмову від позову, з наданням суду доказів вчинення цих дій;

визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, апеляційні та касаційні скарги, подані адвокатами (представниками) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за судовими справами щодо індивідуальних (персональних) позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від пред`явлення через адвокатів (представників) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб апеляційних та касаційних скарг за судовими справами щодо індивідуальних (персональних) позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, через відповідних адвокатів (представників) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відмовитися від апеляційних та касаційних скарг за судовими справами щодо індивідуальних (персональних) вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків, шляхом заявлення до відповідних судів у встановленому порядку належних клопотань про відмову від апеляційної/касаційної скарги, з наданням суду доказів вчинення цих дій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2020р. за клопотанням позивача закрито провадження в частині позовних вимог.

З урахуванням ухвали Окружного адміністративного міста Києва від 04.03.2020р., розгляду підлягають наступні позовні вимоги, щодо:

визнання протиправними та нечинними, та скасування всіх наявних за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, досудові солідарні вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від пред`явлення досудових солідарних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

визнання протиправними та нечинними, та скасування всіх наявних за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, позовні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо солідарних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в тому числі через представників/адвокатів) утриматися від пред`явлення позовних заяв щодо солідарних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються;

визнання протиправними та нечинними, та скасування всіх наявних за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, індивідуальні (персональні) досудові вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від пред`явлення індивідуальних (персональних) досудових вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

визнання протиправними та нечинними, та скасування всіх наявних за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, індивідуальні (персональні) позовні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в тому числі через представників/адвокатів) утриматися від пред`явлення індивідуальних (персональних) позовних заяв щодо вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків;

зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб забезпечити належне та в повному обсязі виконання адвокатами та іншими представниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення суду по цій справі, з набранням ним законної сили.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно застосовано до позивача положення частини п`ятої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції Закону №629-VІІІ від 16.07.2015 року та Закону №1736-VIII від 15.11.2016 року до пов`язаних з банком осіб, в тому числі членів комітетів банку, які станом на 08.03.2015 року, та в подальшому вже не були пов`язаними з банком особами. Крім того відповідач, як суб`єкт владних повноважень не мав права звертатися з досудовими та судовими вимогами в порядку частини п`ятої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідач у відзиві, який подано ним до суду 15 січня 2019 року, проти позову заперечив у повному обсязі з підстав того, що дія, пов`язана із зверненням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду за захистом, не може вважатися протиправною, оскільки кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного та законного інтересу, а направлення відповідачем вимоги про відшкодування шкоди у порядку частини п`ятої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є способом досудового врегулювання спору.

Крім того, відповідач зазначає, що вимоги позивача про зобов`язання Фонду утриматися від вчинення дій у майбутньому суперечать основоположним правам на судовий захист будь-якої особи, оскільки є як мінімум передчасними, адже розв`язання спору на майбутнє чинним законодавством не передбачено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України від 23 квітня 2014 року №234/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ІНТЕРБАНК» до категорії неплатоспроможних» та прийнято рішення від 24 квітня 2014 року №31, щодо здійснення тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Комерційний банк «ІНТЕРБАНК».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.07.2014 року №61 розпочато ліквідаційну процедуру та призначено уповноважену особу на ліквідацію ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК».

18 грудня 2017 року до Печерського районного суду міста Києва Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_1 , ОСОБА_27 , третя особа: Публічне акціонерне товариство КБ «ІНТЕРБАНК» про відшкодування шкоди в порядку ч.5 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заподіяну ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК» в розмірі 302 795 518,08 грн. його пов`язаними особами.

Вважаючи протиправними дії відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 3 Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Згідно з частиною першою статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Частинами третьою - шостою статті 58 передбачено, що учасники банку відповідають за зобов`язаннями банку згідно із законами України та статутом банку.

Власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно - правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно - правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Пов`язана особа з банком, дії чи бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій чи бездіяльності пов`язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов`язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду.

Разом з цим, згідно з пунктом 5 частини другої статті 37 та пунктом 8 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування її повноважень під час тимчасової адміністрації та ліквідації банку має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (на момент виникнення спірних правовідносин) - Фонд або Уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторами та/або банку шкоди, та /або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди заподіяну банку. У разі невиконання зазначених вимог Фонд звертається з такими вимогами до суду. Такі вимоги забезпечуються накладенням арешту на грошові кошти та майно осіб, до яких вони заявлені, у порядку забезпечення позову.

Таким чином, положення статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначають дії, які необхідно здійснити Фонду у разі недостатності майна неплатоспроможного банку.

Як вбачається судом з позовних вимог, позивач просить суд надати оцінку відповідності Конституції України статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме, щодо наявності права Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернення до суду із вимогами про відшкодування шкоди заподіяної банку, що є фактично є спробою спростувати право на звернення до суду, що стосується іншого спору, заявленого відповідачем в рамках цивільного судочинства (справа №757/75526/17).

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно з ст. 147 Конституції України, Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

А тому суд приходить до висновку, що стаття 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказує на наявність права у Фонду на звернення до суду, а відповідність даної норми права Конституції України не відноситься до юрисдикції адміністративного суду, а може бути надана виключно органом конституційної юрисдикції.

Крім того, як вбачається судом з Єдиного державного реєстру судових рішень на дату прийняття рішення, провадження у справі № 757/75526/17-ц ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року закрито. Докази того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повторно звертався до суду в матеріалах справи відсутні.

Також щодо позовних вимог про визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, досудові солідарні вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються; визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, позовні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо солідарних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються; визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, індивідуальні (персональні) досудові вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків; визнання протиправними та нечинними, та скасувати всі наявні за станом на дату набрання рішенням суду по цій справі законної сили, індивідуальні (персональні) позовні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків, суд зазначає наступне:

Аналізуючи вищезазначені вимоги, суд вбачає, що їх суть зводиться в тому числі і до звернення до суду в інтересах третіх осіб, причому жодних аргументів, щодо порушення їх прав в рамках даного спору, позивач не надає. Крім того позивачем не надано документів, якими б треті особи уповноважували його на звернення з даним позовом до суду в їх інтересах.

А тому в цій частині позовних вимог має бути відмовлено.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від пред`явлення досудових солідарних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються; зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (в тому числі через представників/адвокатів) утриматися від пред`явлення позовних заяв щодо солідарних вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються; зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від пред`явлення індивідуальних (персональних) досудових вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків; зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (в тому числі через представників/адвокатів) утриматися від пред`явлення індивідуальних (персональних) позовних заяв щодо вимог до пов`язаних осіб (громадян України та іноземців) банків, що ліквідуються, які починаючи з 08 березня 2015 року вже не є пов`язаними особами відповідних банків; зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб забезпечити належне та в повному обсязі виконання адвокатами та іншими представниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення суду по цій справі, з набранням ним законної сили, суд зазначає наступне:

Позовні вимоги в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб утриматися від вчинення дій та забезпечення вчинення дій у майбутньому суперечить основоположним правам на судовий захист будь-якої особи, що зазначені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є передчасними, оскільки судовому захисту підлягає право, яке вже порушено, а не те яке буде порушено в майбутньому.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Однак у даному переліку не передбачено спосіб захисту порушеного права, який обрав позивач, а саме зобов`язати відповідача не здійснювати повноваження визначені ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України та норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на дату її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Між тим, звертаючись з даним позовом позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження конкретних обставин допущеного відповідачем дійсного порушення його прав, свобод або інтересів.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з відзивом відповідача та приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення своїх законних прав та інтересів внаслідок дій відповідача, що є предметом даного позову та також те, що позивачем обрано спосіб захисту, який не передбачено статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77,243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін