Справа № 160/1585/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року Справа № 160/1585/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2021р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо:

- відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи позивача з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт;

- відмови позивачеві призначити пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 жовтня 2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №4662 від 09 жовтня 2020 року;

2) зобов`язати відповідача:

- зарахувати позивачеві до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, період її роботи з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт;

- повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком за Списком №1 від 09 жовтня 2020 року за № 4662;

- з 09 жовтня 2020 року призначити, нарахувати та виплатити позивачеві пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоду її роботи з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.10.2020р. вона звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058), до якої надала всі необхідні для призначення пенсії документи. Листом №0400-0305-8/96628 від 16.10.2020р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за віком згідно ст.114 Закону №1058, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу та у листі зазначено про відсутність законних підстав для врахування періодів роботи позивача з 11.02.2013р. по 31.01.2017р. до роботи по Списку №1, оскільки в довідці №3/41/07 від 07.04.2017р. ТОВ «Промисловий ремонт» невірне посилання на підрозділ та позицію Сп. №1 згідно постанови КМУ №36 від 16.01.2003р., №1644 від 13.12.2014р. та постанови КМУ №46 від 24.06.2016р. (не зазначено відсотки кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, що міститься у пилу), а тому для зарахування наведеного періоду позивачеві необхідно надати підтверджуючі довідки. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки записи трудової книжки позивача містять відомості про роботу позивача з 11.02.2013р. по 31.01.2017р. на пільгових умовах за Списком №1; на підтвердження пільгового стажу роботи у спірний період позивачем додатково була надана довідка №3/202/07 від 08.09.2017р., яка містить періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія позивача; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списку та його номер, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; відсотки кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, що містяться у пилі зазначено у витязі з Переліку професій та посад РУ-3 ТОВ «ПРОМРЕМОНТ», а тому посилання відповідача на не зазначення таких відсотків у довідці є безпідставними. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду. Додатково, у відповіді на відзив від 26.03.2021р. позивач вказує на те, що свої дискреційні владні повноваження вже були реалізовані пенсійним органом у спірних правовідносинах шляхом відмови позивачеві у призначенні позивачеві пільгової пенсії та посилається на рішення Європейського Суду з прав людини, постанови Верховного Суду (а.с.61-65).

Ухвалою суду від 22.02.2021р. було відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача, зокрема, надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.39).

26.03.2021р. засобами поштового зв`язку, на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача надійшов письмовий відзив на позов, у якому останній просив у задоволенні адміністративного позову позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що період роботи позивача з 11.02.2013р. по 31.01.2017р. не було зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про те, що позивач безпосередньо була зайнята повний робочий день на роботах передбачених Списками; уточнююча довідка №3/41/07 від 07.04.2020р. не відповідає вимогам Порядку №637, а саме: в довідці мають бути вказані періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка; в довідці №3/41/07 від 07.04.2017р. ТОВ «Промисловий ремонт» невірне посилання на підрозділ та позицію Сп. №1 згідно постанови КМУ №36 від 16.01.2003р., №1644 від 13.12.2014р. та постанови КМУ №46 від 24.06.2016р. (не зазначено відсотки кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, що міститься у пилу). Також і відповідач посилається на дискреційні повноваження пенсійного органу в питаннях призначення пенсії (а.с.41-43).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 23.04.2021р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

09.10.2020р., ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до якої позивачем були додані, зокрема, трудова книжка та довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах №3/41/07 від 07.04.2017р., №3/67/07 від 07.10.2020р., що підтверджується копіями відповідної заяви та розписки повідомлення, наявними у справі (а.с.9,56).

Листом №0400-0305-8/96628 від 16.10.2020р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за віком згідно ст.114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу та у листі зазначено про відсутність законних підстав для врахування періодів роботи позивача з 11.02.2013р. по 31.01.2017р. до роботи по Списку №1, оскільки в довідці №3/41/07 від 07.04.2017р. ТОВ «Промисловий ремонт» невірне посилання на підрозділ та позицію Сп. №1 згідно постанови КМУ №36 від 16.01.2003р., №1644 від 13.12.2014р. та постанови КМУ №46 від 24.06.2016р. (не зазначено відсотки кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, що міститься у пилу), а тому для зарахування наведеного періоду позивачеві необхідно надати підтверджуючі довідки, що підтверджується змістом копії відповідного листа (а.с.12).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи позивача з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт та відмови позивачеві призначити пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 жовтня 2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №4662 від 09 жовтня 2020 року, у зв`язку з чим позивач просить захистити її порушені права шляхом визнання таких дій відповідача протиправними та зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, період її роботи з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком за Списком №1 від 09 жовтня 2020 року за № 4662, а також з 09 жовтня 2020 року призначити, нарахувати та виплатити позивачеві пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоду її роботи з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058) встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005р., передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що жінки, які народилися у період з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення ними 46 років 6 місяців і за наявності страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах, при цьому, за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в період з 11.02.2013р. по 31.01.2017р. позивач працювала в ТОВ «ПРОМИСЛОВИЙ РЕМОНТ» на посаді машиніста крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1, яка атестована за Списком №1, про що в трудовій книжці позивача містяться відповідні відомості та наведене підтверджується копіями трудової книжки позивача та довідки №3/41/07 від 07.04.2017р. (а.с.13-15,17,49-51,52).

При цьому, згідно копії Витягу з Переліку професій та посад РУ-3 ТОВ «ПРОМРЕМОНТ», працівникам яких за підсумками позачергової атестації робочих місць за умовами праці встановлюється право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (особливо шкідливі та особливо важкі умови праці) Додаток №1 до наказу №3/120 від 02.04.2012р., Додаток №1 до наказу №3/85о від 30.06.2015р. та Перелік №1 до наказу №3/144о від 07.10.2016р., посада, яку займала позивач машиніст крана передбачена Списком №1 робітники, зайняті на дробильних, випалювальних, збагачувальних, огрудкувальних та шихтувальних фабриках (у цехах) рудних і нерудних копалин, що містять у пилу 2 відсотки і більше кристалічного (вільного) двооксиду кремнію: машиністи кранів (кранівники) (а.с.17-зворот, 52).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, при розрахунку пільгового стажу позивача при розгляді її заяви від 09.10.2020р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону №1058, пенсійним органом не було зараховано до пільгового стажу роботи позивача період її роботи з 11.02.2013р. по 31.01.2017р. в ТОВ «ПРОМИСЛОВИЙ РЕМОНТ» на посаді машиніста крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1, шо підтверджується копією розрахунку стажу позивача, наявною у справі (а.с.57).

Вказаний вище період не було зараховано відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 при вирішенні питання щодо призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, так як для врахування періодів роботи позивача з 11.02.2013р. по 31.01.2017р. до роботи по Списку №1 відсутні законні підстав, оскільки в довідці №3/41/07 від 07.04.2017р. ТОВ «Промисловий ремонт» невірне посилання на підрозділ та позицію Сп. №1 згідно постанови КМУ №36 від 16.01.2003р., №1644 від 13.12.2014р. та постанови КМУ №46 від 24.06.2016р. (не зазначено відсотки кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, що міститься у пилу), що підтверджується змістом копії листа відповідача №0400-0305-8/96628 від 16.10.2020р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, наявної у справі (а.с.12).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем були надані довідка №3/41/07 від 07.04.2017р. та Витяг з Переліку професій та посад РУ-3 ТОВ «ПРОМРЕМОНТ», працівникам яких за підсумками позачергової атестації робочих місць за умовами праці встановлюється право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (особливо шкідливі та особливо важкі умови праці) Додаток №1 до наказу №3/120 від 02.04.2012р., Додаток №1 до наказу №3/85о від 30.06.2015р. та Перелік №1 до наказу №3/144о від 07.10.2016р., згідно яких посада, яку займала позивач машиніст крана передбачена Списком №1 робітники, зайняті на дробильних, випалювальних, збагачувальних, огрудкувальних та шихтувальних фабриках (у цехах) рудних і нерудних копалин, що містять у пилу 2 відсотки і більше кристалічного (вільного) двооксиду кремнію: машиністи кранів (кранівники) та наведені документи відповідають Пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (а.с.17,17-зворот, 52).

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що за умови надання позивачем до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії від 09.10.2020р. всіх необхідних документів, які підтверджують пільговий стаж роботи позивача у період з 11.02.2013р. по 31.01.2017р., зокрема, трудової книжки та довідки ТОВ «ПРОМИСЛОВИЙ РЕМОНТ» №3/41/07 від 07.04.2017р., які містять всі необхідні відомості щодо пільгового стажу позивача, дії пенсійного органу щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи позивача з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт та відмови позивачеві призначити пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 жовтня 2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №4662 від 09 жовтня 2020 року, є протиправними.

У відповідності до ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність дій пенсійного органу щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи позивача з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт та відмови позивачеві призначити пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 жовтня 2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №4662 від 09 жовтня 2020 року з урахуванням норм вищенаведеного законодавства та обставин встановлених судом, які не спростовані відповідачем жодними доказами.

Є безпідставними, необґрунтованими та відхиляються судом аргументи відповідача про те, що в довідці №3/41/07 від 07.04.2017р. ТОВ «Промисловий ремонт» невірне посилання на підрозділ та позицію Сп. №1 згідно постанови КМУ №36 від 16.01.2003р., №1644 від 13.12.2014р. та постанови КМУ №46 від 24.06.2016р. (не зазначено відсотки кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, що міститься у пилу), оскільки такі твердження спростовуються змістом копій наявних в матеріалах справи довідки №3/41/07 від 07.04.2017р. та Витягу з Переліку професій та посад РУ-3 ТОВ «ПРОМРЕМОНТ», працівникам яких за підсумками позачергової атестації робочих місць за умовами праці встановлюється право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (особливо шкідливі та особливо важкі умови праці).

Судом відхиляються також і посилання відповідача у відзиві на позов на те, що період роботи позивача з 11.02.2013р. по 31.01.2017р. не було зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не заначено про те, що позивач безпосередньо була зайнята повний робочий день на роботах передбачених Списками; уточнююча довідка №3/41/07 від 07.04.2020р. не відповідає вимогам Порядку №637, а саме: в довідці мають бути вказані періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка, оскільки відповідно до вимог абз.2 ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб`єкт владних повноважень в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення (лист пенсійного органу №0400-0305-8/96628 від 16.10.2020р. (а.с.12) не містить таких обґрунтувань та мотивів).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність дій пенсійного органу щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи позивача з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт та відмови позивачеві призначити пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 жовтня 2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №4662 від 09 жовтня 2020 року, суд приходить до висновку, що відповідач, вчиняючи наведені оспорювані дії, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що своїми діями щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи позивача з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт та відмови позивачеві призначити пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 жовтня 2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №4662 від 09 жовтня 2020 року, відповідач порушив права позивача на пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання таких дій протиправними, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню.

Також і підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, період її роботи з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком за Списком №1 від 09 жовтня 2020 року за № 4662 та призначити, нарахувати і виплатити позивачеві пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 жовтня 2020 року, з урахуванням того, що судом встановлено протиправність дій пенсійного органу щодо не зарахування спірного періоду до пільгового стажу за Списком №1 і відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005р. (остаточне) у справі Кечко проти України зазначив, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Також і у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, період її роботи з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком за Списком №1 від 09 жовтня 2020 року за № 4662 та призначити, нарахувати і виплатити позивачеві пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 жовтня 2020 року, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Також і, задовольняючи позов у наведеній частині, судом враховується і те, що Конституційний Суд України у п.3.4 Рішення від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанцій №30619315 від 29.01.2021р., 30829328 від 11.02.2021р. у загальному розмірі 1816 грн. 00 коп. (а.с.31,33а,36,38а).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи ОСОБА_1 з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 жовтня 2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №4662 від 09 жовтня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, період її роботи з 11.02.2013 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ Промисловий ремонт.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком за Списком №1 від 09 жовтня 2020 року за № 4662.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09 жовтня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816 грн. 00 коп. (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва