Справа № 461/1253/21
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1253/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Береза П.Р.

за участю представника позивача Дмитришин М.П.,

представника відповідача Бойчук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом адвоката Дмитришин Мирослави Петрівни (адреса: АДРЕСА_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_1 ) до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: 79000, м. Львів, вул. Ференца Ліста, 1; ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

адвокат Дмитришин Мирослава Петрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач не дослідив всіх обставин справи, виніс оскаржувану постанову без всебічного, повного і об`єктивного їх дослідження. Звертає увагу на те, що відповідачем не враховано обставини та положення чинного законодавства, що підтверджують відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача Дмитришин М.П. позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Бойчук Ю.Р. проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою №10 від 04.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення, яка була складена адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення п.1 рішення Львівської міської ради №944, відповідальність за що передбачено ст. 152 КУпАП (а.с.7-8).

Вказану вище постанову винесено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії MB №2255 від 15.12.2020 року (а.с.9).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії MB №2255 від 15.12.2020, 15.12.2020 р. о 18:59 год за адресою: АДРЕСА_3 (площа перед оперним театром) було виявлено факт захоплення частини об`єкту благоустрою м. Львова гр. ОСОБА_1 , а саме, використання дитячого механізованого автомобіля жовтого кольору на площі перед Оперним театром. Використання вказаної площі як території для поїздок на зазначеному електричному засобі є порушенням п. 1 рішення №994 ЛМР від 30.10.2020 p., п. 20.1.31 Правил благоустрою м. Львова, відповідальність за що передбачена ст. 152 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми прописують обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, Адміністративною комісією скеровано повістку №6 від 19.01.2021 рекомендованою кореспонденцією 19.01.2021 трек-номер 290 на засідання, яке призначено 21.01.2021 та скеровано повістку №1 від 21.01.2021, яку ОСОБА_1 отримав особисто (що підтверджується його підписом) на засідання, яке призначено 04.02.2021.

03 лютого 2021 на адресу Галицької районної адміністрації ЛМР надійшла заява ОСОБА_1 (вх.№3-С-6047-31) про ознайомлення із матеріалами справи. 03.02.2021 ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами адміністративної справи та отримав на електронну адресу відео файли, які долучені до протоколу, що підтверджується відміткою про ознайомлення.

На засідання комісії ОСОБА_1 з`явився та повідомив, що не згідний із зазначеним протоколом, свою вину не визнає. Подав письмові пояснення (вх.№3-С-6292- 31 від 04.02.2021) та надав аналогічні за змістом пояснення на засіданні адміністративної комісії.

Адміністративною комісією досліджено такі матеріали справи, а саме: Протокол серії MB №2255 від 15.12.2020, фотофіксація, компакт диск із двома відео файлами під назвою «Спиридонов» та «Спиридонов 2», рішення ЛМР №994 від 30.10.2020, повістка №6 від 19.01.2021, повістка №1 від 21.01.2021, заява ОСОБА_1 від 03.02.2021 (вх.№3-С-6047-31) про ознайомлення із матеріалами справи, фотофіксація здійсненого ознакування площі перед Львівським національним академічним театром опери та балету ім.С.Крушельницької (заборона розміщення та використання механізованих автомобілів та інших електричних засобів пересування), пояснення ОСОБА_1 від 04.02.2021 (вх.№3-С-6292-31).

Адміністративною комісією досліджено відео-файл «Спиридонов 2» із камер відеоспостереження на площі перед Львівським національним академічним театром опери та балету ім. С.Крушельницької, на якій зафіксовано використання дитячого автомобіля жовтого кольору ОСОБА_1 на площі перед Львівським і національним академічним театром опери та балету ім. С.Крушельницької, та відео-файл Х330000_201826 «Спиридонов» від 15.12.2020.

На підставі вказаного на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1360 грн.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії MB №2255 від 15.12.2020 долучено як доказ два відеозаписи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення MB №2255 від 15.12.2020 року, датою та часом вчинення адміністративного правопорушення є 15.12.2020 р. о 18:59 год, а особою, яка вчинила адміністративне правопорушення є ОСОБА_1 .

Разом з тим, як слідує із відеозапису під назвою «Спиридонов 2», невідома особа здійснює проїзд на дитячому електричному автомобілі на площі перед Львівським національним академічним театром опери та балету ім. С. Крушельницької у світлу пору доби. При цьому із самого відеозапису неможливо встановити ні особу, яка здійснює управління дитячим електромобілем, ні у який проміжок часу здійснюється відеофіксація, з огляду на відсутність будь-яких зазначень часу.

Отже, відеозапис під назвою «Спиридонов 2» жодним чином не підтверджує відомості, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії MB №2255 від 15.12.2020.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідачем не надано суду жодного доказу, який свідчив би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке вона притягнута до відповідальності.

Матеріали справи, передані ЛКП «Муніципальна варта» на розгляд адміністративної комісії, не містять доказів, внаслідок здобуття яких уповноважена особа, яка складала протокол, дійшла висновку про наявність в діях особи, що притягується складу правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи виявленого порушення не є належним доказом, оскільки не підтверджують відомості, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії MB №2255 від 15.12.2020, про дату, час та особу, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст. 73,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, то слід зазначити, що у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину.

Докази, які б спростовували твердження позивача суду не надано. Свідки вчинення правопорушення відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і вважає, що оскаржувана ним постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №10 від 04.02.2021 року і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат суд враховує положення ч.1 ст. 139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 454 гривні, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

12.02.2021 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лемеха та Партнери» було укладено договір-доручення про надання правової допомоги №1480, предметом якого є надання правової допомоги по справі про скасування постанови адміністративної комісії Галицької РА JIMP від 04.02.2021 року №10.

Додатком №1 до даного договору-доручення погоджена вартість правових послуг по даній справі, а саме вартість однієї години роботи адвоката становить 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Акт виконаних робіт №1 від 13.04.2021 року підтверджує факт надання правової допомоги позивачу та містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відповідно до п. 4 ч. 5 сг. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на позивача, згідно оскаржуваної постанови №10 від 04.02.2021 року по справі про адміністративне правопорушення накладено штраф у сумі 1360 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, які перевищують суму накладеного стягнення, свідчать про неспівмірність вказаних витрат до ціни позову.

У відповідності до ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позиція Верховного Суду щодо зменшення заявлених витрат на правничу допомогу викладена у справі № 915/1654/19, а саме: суд може зменшити суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, тільки за клопотанням сторони, шляхом оцінки викладених доводів щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат, які можуть доводитись шляхом аналізу наданих адвокатами звітів (розрахунків) послуг з професійної правничої допомоги та актів виконаних робіт (виконання правничої допомоги) та їх співставлення з обставинами справи, поданими процесуальними документами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, а тому клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №10 від 04.02.2021 року і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: 79000, м. Львів, вул. Ференца Ліста, 1; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 грн.

Стягнути з Стягнути з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: 79000, м. Львів, вул. Ференца Ліста, 1; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст складено 20.04.2021.

Суддя І.Р.Волоско