Справа № 826/12702/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги апеляційні скарги Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року у справі за позовом Об`єднання кредитних спілок "Програма захисту вкладів " до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Об`єднання кредитних спілок «Програма захисту вкладів» з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про відмову у включенні Об`єднання кредитних спілок «Програма захисту вкладів» до реєстру неприбуткових установ та організацій від 24 січня 2018 року №027.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач не погоджується з зазначеною відповідачем підставою відмови у включенні до реєстру неприбуткових установ вказано «невідповідність неприбуткової організації та/або установчих документів такої організації вимогам, установленим пунктом 133, 4 статті 133 Кодексу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Державною податковою службою та Головним управлінням ДПС у м. Києві подано апеляційні скарги відповідно до змісту яких, апелянти посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані зокрема тим, що відповідно до вимог чинного законодавства кредитна спілка є фінансовою установою, у той час як неприбутковими організаціями вважаються юридичні особи, що не є фінансовими установами створені для провадження наукової, освітньої, культурної, оздоровчої, екологічної, релігійної, благодійної, соціальної, політичної та іншої діяльності з метою задоволення потреб та інтересів громадян у межах, визначених законодавством України, без мети отримання прибутку. Разом з цим, апелянти звертають увагу суду, що отриманий від комерційної діяльності дохід кредитні спілки розподіляють між членами такої спілки. За наведених обставин, апелянти стверджують кредитні спілки не можуть бути визнані неприбутковими організаціями у розумінні Кодексу та не підлягають включенню до нового Реєстру. Кредитні спілки як фінансові установи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, є платниками податку на прибуток та зобов`язані нараховувати та сплачувати податок на прибуток у порядку, встановленому розділом III «Податок на прибуток підприємств» Кодексу.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Об`єднання кредитних спілок "Програма захисту вкладів" за організаційно-правовою формою: інші об`єднання юридичних осіб.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №819609, позивач набув статус юридичної особи 12 червня 2007 року.

Рішенням № 37 від 25 липня 2007 року про внесення організації (установи) до Реєстру неприбуткових організацій (установ), позивач отримав статус неприбуткової організації.

11 січня 2018 року позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві з реєстраційною заявою та доданими документами для внесення позивача до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Рішенням від 24 січня 2018 року №027 позивачу відмовлено у включенні Об`єднання кредитних спілок "Програма захисту вкладів" до Реєстру неприбуткових установ та організацій, підстава: невідповідність неприбуткової організації та/або установчих документів такої організації вимогам, установленим пунктом 133.4 статті 133 Кодексу.

Згідно з даними листа відповідача від 24 січня 2020 року №690/10/26-55-12-01, кредитні спілки не можуть бути визнані неприбутковими організаціями у розумінні Кодексу та не підлягають включенню до нового Реєстру. Кредитні спілки як фінансові установи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг є платниками податку на прибуток та зобов`язані сплачувати податок на прибуток у порядку, встановленому розділом ІІІ "Податок на прибуток підприємств" Кодексу. У зв`язку з викладеним, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення щодо відмови ОЮО Об`єднання кредитних спілок "Програма захисту вкладів" у включенні до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень, вважаючи його незаконним і протиправним, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган протиправно відмовив позивачу у повторному внесенні до реєстру неприбуткових установ та організацій, оскільки положення Статуту позивача, відповідає положенням пп.133.4.1 п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційні, правові та економічні засади створення та діяльності кредитних спілок, їх об`єднань, права та обов`язки членів кредитних спілок та їх об`єднань визначає Закон України від 20 грудня 2001 року № 2908-III «Про кредитні спілки» (далі - Закон № 2908), відповідно до статті 1 якого кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 7 Закону № 2908 кредитна спілка діє на основі статуту, що не суперечить законодавству України.

Особливості оподаткування неприбуткових установ та організацій, внесення їх до Реєстру неприбуткових установ та організацій до 01 січня 2015 року регулювались статтею 157 ПК України, яка згідно з її підпунктом «в» пункту 157.1 поширювала такі особливості, зокрема, на кредитні спілки.

З 01 січня 2015 року Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» розділ III «Податок на прибуток підприємств» ПК України викладено у новій редакції та змінено порядок оподаткування податком на прибуток підприємств, у тому числі неприбуткових підприємств, установ та організацій.

Так, статтею 133 ПК України (в редакції, що діяла з 01 січня 2015 року до 13 серпня 2015 року) був встановлений виключний перелік установ та організацій, які не є платниками податку на прибуток після їх внесення до Реєстру неприбуткових установ та організацій й кредитні спілки цим переліком визначені не були.

13 серпня 2015 року набрав чинності Закон України від 17 липня 2015 року № 652-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій» (далі - Закон № 652), яким передбачено особливості оподаткування податком на прибуток неприбуткових установ та організацій, розширено перелік суб`єктів господарювання - неприбуткових підприємств, установ та організацій, які не є платниками податку на прибуток підприємств, а також змінено порядок їх оподаткування податком на прибуток.

За змістом підпункту 14.1.121 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом № 652) неприбуткові підприємства, установи та організації - неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу.

Підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 ПК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом № 652) встановлено, що платниками податку на прибуток підприємств - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Відповідно до пункту 133.4 ПК України не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Підпунктом же 133.4.1 цього пункту Кодексу (в редакції зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII (далі - Закон № 1797), що набрали чинності з 01 січня 2017 року) визначено, що неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

- утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

- установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту;

- установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об`єднання та асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків;

- внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами (підпункт 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 ПК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом № 652)).

Згідно із підпунктом 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 ПК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом № 652) порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру встановлює Кабінет Міністрів України.

За змістом підпункту 133.4.6 пункту 133.4 статті 133 ПК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом № 652) до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема, можуть бути віднесені:

- бюджетні установи;

- громадські об`єднання, політичні партії, творчі спілки, релігійні організації, благодійні організації, пенсійні фонди;

- спілки, асоціації та інші об`єднання юридичних осіб;

- житлово-будівельні кооперативи (з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому відповідно до закону здійснено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і такий житловий будинок споруджувався або придбавався житлово-будівельним (житловим) кооперативом), дачні (дачно-будівельні), садівничі та гаражні (гаражно-будівельні) кооперативи (товариства);

- об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, асоціації власників жилих будинків;

- професійні спілки, їх об`єднання та організації профспілок, а також організації роботодавців та їх об`єднання;

- сільськогосподарські обслуговуючі кооперативи, кооперативні об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів;

- інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам цього пункту.

При цьому, колегія суддів зауважує, що буквальне тлумачення цього підпункту свідчить про те, що цей перелік організацій та установ не є вичерпним, на що вказує прислівник "зокрема", який уживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, вказує на можливі варіанти, а не виключні, що спростовує протилежний висновок суду першої інстанції.

Аналогічної правової позиції дотримується також Верховний Суд, про що останнім зазначається, зокрема, у постанові від 11 грудня 2018 року у справі № 822/1711/18.

Також Законом № 652 підрозділ 4 («Особливості справляння податку на прибуток підприємств») розділу ХХ («Перехідні положення») ПК України доповнено пунктами 34 та 35, відповідно до яких установлено, що до затвердження Кабінетом Міністрів України Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру (далі - новий Реєстр неприбуткових установ та організацій) діє Положення про Реєстр неприбуткових установ та організацій, затверджене наказом Міністерства фінансів України № 37 від 24 січня 2013 року.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій», що відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, включаються контролюючим органом до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій. За бажанням неприбуткової організації вона може подати до контролюючого органу копії установчих документів.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій», що не відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, з метою включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій зобов`язані до 01 січня 2017 року (згідно зі змінами, внесеними Законом № 1797, цей строк продовжено до 01 липня 2017 року) привести свої установчі документи у відповідність із нормами цього Кодексу та у цей самий строк подати копії таких документів до контролюючого органу.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, які не привели свої установчі документи у відповідність із нормами пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, після 01 січня 2017 року (згідно зі змінами, внесеними Законом № 1797, цей строк продовжено до 01 липня 2017 року) виключаються контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року № 440, а вимоги, на відповідність яким контролюючий орган перевіряє організації при включенні їх до Реєстру, визначені пунктом 7 Порядку й повністю узгоджуються з вимогами, визначеними підпунктом 133.4.1. пункту 133.4 статті 133 ПК України.

Відповідно до пункту 7 Порядку №440 контролюючий орган відмовляє неприбутковій організації у включенні до Реєстру в разі:

- подання неприбутковою організацією неповного пакета документів, визначених пунктом 6 цього Порядку;

- невідповідності неприбуткової організації вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Кодексу.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм, неприбуткові підприємства, установи та організації, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій» були внесені до Реєстру й відповідали вимогам пункту 133.4 статті 133 ПК України, - включались контролюючим органом до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій, а ті, які були внесені до Реєстру, але не відповідали вимогам пункту 133.4 статті 133 ПК України, - з метою включення до нового Реєстру зобов`язані були до 01 липня 2017 року привести свої установчі документи у відповідність із нормами цього Кодексу та у цей самий строк подати копії таких документів до контролюючого органу.

Аналогічна правова позиція неодноразово вказувалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 25 лютого 2021 року у справі № 813/3266/17, 12 листопада 2020 року у справі 823/504/17 та інших.

При цьому, колегія суддів зауважує, що з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що підприємство, установа та організація може бути визнана неприбутковою за наявності дотримання одночасно всіх вимог, встановлених положеннями пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, статутні документи мають бути приведені у відповідність із вищезазначеними нормами у визначений цим кодексом строк та подані до контролюючого органу.

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва з 25 липня 2007 року Об`єднанню кредитних спілок "Програма захисту вкладів" присвоєно ознаку неприбутковості 0012 - кредитні спілки, та включено до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

З метою з включення до нового Реєстру позивачем було подано до контролюючого органу реєстраційну заяву та статут Об`єднання кредитних спілок «Програма захисту вкладів» у редакції від 15 березня 2017 року.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної редакції Статуту та вірно було встановлено судом першої інстанції, підпунктом 3.1 Статуту визначено, що Об`єднання кредитних спілок "Програма захисту вкладів" є юридичною особою приватного права, створено на невизначений строк, яка не має на меті отримання прибутку (є неприбутковою).

Підпунктом 6.3. Статуту обумовлено, що Об`єднанню забороняється розподіляти отримані доходи (прибутки) або їх частину серед засновників, учасників Об`єднання, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього пункту не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених пунктом 6.4. цього Статуту, відповідно до якого доходи (прибутки) Об`єднання використовуються виключно для фінансування видатків на утримання Об`єднання, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямків діяльності, визначених цим Статутом.

Також, відповідно до підпункту 9.5 Статуту, у разі припинення Об`єднання (у результаті його ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення) його активи повинні бути передані одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зараховані до доходу бюджету.

Отже, судом апеляційної інстанції здійснено аналіз документів наявних в матеріалах справи та встановлено, що Об`єднання кредитних спілок "Програма захисту вкладів" утворена та зареєстрована у порядку передбаченому законами, установчі документи якої містять заборону розподілу отриманих доходів або їх частин серед членів організації, працівників та інших пов`язаних з ними осіб.

При цьому, колегія суддів погоджується с висновком суду першої інстанції, що установчі документи кредитної спілки приведені у відповідність до вимог пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України. Також, судом першої інстанції було вірно враховано, що фактів використання позивачем доходів (прибутків) для цілей інших, ніж передбачені підпунктом 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України податковим органом не встановлено, до суду доказів не надано.

Таким чином, з огляду на те, що Об`єднання кредитних спілок "Програма захисту вкладів" відповідає вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Кодексу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податковий орган протиправно відмовив позивачу у повторному внесенні до реєстру неприбуткових установ та організацій.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, апелянтами не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано жодних належних та допустимих доказів які б свідчили про правомірність прийнятого ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві рішення у межах спірних правовідносинах.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення контролюючого органу, не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що рішення суб`єкта владних повноважень є протиправними та таким, що прийнято відповідачем необґрунтовано.

Отже, на підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

У свою чергу, вказані апелянтами у скаргах доводи не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О.Беспалов

В.Ю. Ключкович