Справа № 200/9344/20-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 200/9344/20-а

адміністративне провадження № К/9901/10123/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Н.В. Коваленко,

суддів: Я.О. Берназюка, А.Ю. Бучик,

перевіривши касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати незаконними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо відмови у виплаті страхових виплат за період з 01 червня 2014 року по 31 серпня 2020 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 08 червня 2016 року;

- зобов`язати виплатити страхові виплати за період з 01 червня 2014 року по 31 серпня 2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо виплати ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат за періоди з 01 червня 2014 року по 30 вересня 2014 року (включно) та з 01 грудня 2014 року по 31 серпня 2020 року (включно).

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати за періоди з 01 червня 2014 року по 30 вересня 2014 року (включно) та з 01 грудня 2014 року по 31 серпня 2020 року (включно).

У задоволені позовних вимог в частині нарахування та виплати сум страхових виплат за період з 01 жовтня 2014 року по 30 листопада 2014 року (включно) відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно відтиску печатки АТ «Укрпошта» на поштовому конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 19 березня 2021 року, тобто у межах строку на касаційне оскарження.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження розглядаються справи незначної складності.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

ОСОБА_1 в цій справі оскаржуються дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо відмови у виплаті страхових виплат за період з 01 червня 2014 року по 31 серпня 2020 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 08 червня 2016 року.

Встановлено, що судом першої інстанції справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України віднесена до справ незначної складності.

Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказану підставу мотивує тим, що наразі відсутній висновок Верховного Суду, в якому було б надано оцінку правовідносинам, що стосуються ненарахування та невиплати щомісячних страхових виплат внутрішньо переміщеним особам, у яких скасовані довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, або коли потерпілі на виробництві не зверталися до органів соціального захисту населення та не отримували довідки про взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб.

Також підставою касаційного оскарження скаржник вказує підпункт «а» пункт 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказану підставу мотивує тим, що подана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки на даний час в судах першої та апеляційної інстанцій судів Донецької області знаходяться численні заяви та скарги потерпілих на виробництві з оскарження бездіяльності Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з приводу ненарахування та невиплати щомісячних страхових виплат внутрішньо переміщеним особам у яких скасовані довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, або коли такі особи не зверталися до органів соцзахисту та взагалі не отримували такі довідки.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої цієї статті у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті у справі незначної складності, за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні і обґрунтування щодо їх наявності не наведено, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 200/4914/20-а.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя А.Ю. Бучик