Справа № 460/8053/20
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2021 року м. Рівне №460/8053/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник адвокат Таргоній П.В.,

відповідача: представник Дем`янюк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю" Ділайс ЛТД"
доПоліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділайс ЛТД» (далі Товариство, позивач) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі Митниця, відповідач) та просило визнати протиправним та скасувати рішення Митниці від 08.10.2020 № UA204000/2020/000179/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позову Товариство вказало, що під час здійснення митного оформлення в режимі імпорту легкового автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель S 560 MAYBACH, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , рік випуску 2018, вартістю 75200,00 євро, декларантом 07.10.2020 було подано відповідачу митну декларацію UA204130/2020/011458, в якій визначено митну вартість товару в сумі 2517861,44 грн, що згідно з курсом валюти, зазначеним в графі 23 декларації, становить 75200,00 євро. Митницею 08.10.2020 видано картку відмови № UA204000/2020/00247 в прийнятті митної декларації та винесено рішення від 08.10.2020 № UA204000/2020/000179/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість легкового автомобіля склала 84471,00 євро, внаслідок чого Товариством надмірно сплачено до Державного бюджету України ввізне мито (5,5%) в розмірі 16995,29 грн та ПДВ (20%) в розмірі 65200,10 грн.

Рішення про коригування митної вартості товару позивач вважає неправомірним та зазначає, що вартість придбаного на виконання зовнішньоекономічного контракту №20/01/20-WDS від 20.01.2020 легкового автомобіля підтверджується рахунком-проформою (замовлення) від 23.07.2020 № PROF/200915.1-WIN/DIL, згідно з яким узгоджено вартість товару 75200,00 євро. На підтвердження задекларованої митної вартості товару декларант надав Митниці документи, які належно підтверджують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування; також на вимогу Митниці Товариством надано додаткове пояснення та звіт про оцінку транспортного засобу № 1307/20 від 08.10.2020. Покликаючись до положень Митного кодексу України, позивач вказує, що Митницею не наведено в рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом; рішення не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. За наведеного, позивач просив рішення про коригування митної вартості визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою від 05.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві. Зазначив, що подані декларантом до митного оформлення товару документи містили розбіжності щодо вартості товару та ідентифікуючих даних документів, на підставі яких придбано товар. Так, рахунок проформа (замовлення) від 23.07.2020 № PROF/200915.1-WIN/DIL до митного оформлення не надано; митна декларація країни відправлення від 30.09.2020 №20PL331020Е0557980 відсутня на сайті відкритої мережі Інтернет (ec.europa.eu), що унеможливлює перевірку достовірності заявлених у ній даних; автотранспортна накладна (CMR) від 05.10.2020 надана до оформлення, не має номера, у ній відсутнє місце завантаження, назва перевізника, а також відсутні підпис та штемпель перевізника, що робить неможливими перевірку та підтвердження зазначених у ній даних; відповідно до графи 2 МД від 07.10.2020 № UA204130/2020/011458 експортером є підприємство, розташоване у м. Таллінн, Естонія, а згідно з графою 15 країна відправлення/експорту зазначено Польща; згідно з технічним паспортом № EW266987 автомобіль зареєстровано у Німеччині за номерним знаком НОМЕР_2 , а його власником є фірма ARNTD AUTMOBILE GMBH; відповідно до графи 18 МД ввезений автомобіль ідентифікується за номерним знаком НОМЕР_2 Німеччини, а отже право власності на автомобіль до естонського підприємства не переходило; інвойс та проформа містять інформацію, що товар продається зі спеціальною знижкою на оптову покупку великої кількості авто, при цьому за даним інвойсом придбано один автомобіль, а отже заявлена ціна не є ринковою; платіжне доручення у розділі 70 містить посилання на № 20/01/20-WDS від 20.01.2020 і не містить посилання на інвойс або рахунок-проформу.

Відповідач зазначив, що за результатами опрацювання документів, долучених до МД, відповідно до положень статей 53, 54, 368 Митного кодексу України декларанту направлено письмову вимогу про необхідність надання додаткових документів. Додатково наданий на вимогу Митниці звіт про оцінку транспортного засобу від 08.10.2020 № 1307/20 не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Враховуючи вищевказані обставини, Митницею прийнято спірне рішення про коригування митної вартості транспортного засобу, відповідно до якого числове значення митної вартості товару у національній валюті України становить 2828274,92 грн або у валюті фактури 84471 євро. Випуск транспортного засобу у вільний обіг здійснено за МД від 08.10.2020 № UA204130/2020/011585 з врахуванням частини сьомої статті 55 Митного кодексу України. Сума додатково нарахованих митних платежів становить 82195,39 грн.

З наведених підстав відповідач вважає рішення Митниці про коригування митної вартості правомірним, в задоволенні позову просив відмовити повністю.

Протокольною ухвалою від 02.12.2020 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 15.01.2021 та протокольною ухвалою від 01.02.2021 розгляд справи відкладено.

Протокольними ухвалами від 17.02.2021 та від 10.03.2021 в судовому засіданні оголошено перерву.

В судовому засіданні 17.03.2021 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді повне рішення складено 23.04.2021.

Обставини справи, встановлені судом.

20.01.2020 між компанією «Winforta OU» (Таллінн, Естонія) (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ділайс ЛТД» (Миколаїв, Україна) (Замовник) укладено Контракт № 20/01/20-WDS, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити згідно інвойсів легкові нові та бувші у використанні, вантажні автомобілі та сідельні тягачі нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні, причіпи, напівпричіпи нові та бувші у використанні, спеціальну будівельну техніку нову та бувшу у використанні, спеціальну сільськогосподарську техніку нову та бувшу у використанні та іншу фототехніку нову та бувшу у використанні (надалі Товар) (п.1.1). Загальна вартість діючого Контракту становить 3000000,00 євро (п.2.1). Ціни на Товар будуть зазначені в інвойсі (інвойсах) для відповідної поставки і встановлюються у євро (п.2.2). Замовник здійснює оплату вартості окремої поставки Товару, обумовленої сторонами, протягом 180 календарних днів з моменту поставки. В разі досягнення домовленостей між сторонами можлива попередня оплата вартості Товару протягом 10 календарних днів з моменту формування відповідного інвойсу-проформи (п.3.1). Товари будуть поставлені на умовах, узгоджених сторонами у кожному конкретному випадку окремо, згідно з Правилами «Інкотермс 2020» (п.4.1). Умови поставки Товару зазначаються постачальником для кожної окремої поставки в відповідному інвойсі. (п.4.2). Приймання Товару проводиться в місці призначення, шляхом підписання замовником товарно-супровідних документів (CMR) (а.с.29-33).

Додатковою угодою № 1 від 03.02.2020 до Контракту № 20/01/20-WDS від 20.01.2020 розділ 4 Контракту викладено у новій редакції, зокрема пункт 4.2. Умови поставки товару зазначаються продавцем для кожної окремої поставки в відповідному інвойсі (та/або проформа інвойс) (а.с.34).

15.09.2020 Компанією «Winforta OU» виставлено проформу № PROF/200915.1- WIN/DIL для Товариства на транспортний засіб MERCEDES-BENZ модель S 560 ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , рік випуску 2018, договір №20/01/20-WDS від 20.01.2020, умови поставки DAP Луцьк, сума до сплати 75200,00 євро; деталі для оплати: інше протягом 180 днів (а.с.19,57).

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті № 162 від 16.09.2020 Товариство сплатило Компанії «Winforta OU» грошові кошти в сумі 75200,00 євро з призначенням платежу: WDD2229861A411229 попередня оплата згідно з контрактом 20/01/20-WDS від 20.01.2020 (а.с.27).

30.09.2020 Компанією «Winforta OU» виставлено інвойс №200930.1- WIN/DIL для Товариства на транспортний засіб MERCEDES-BENZ модель S 560 ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , рік випуску 2018, договір № 20/01/20-WDS від 20.01.2020, умови поставки DAP Луцьк, сума до сплати 75200,00 євро; деталі для оплати: інше протягом 180 днів (а.с.20).

07.10.2020 Товариством подано до митного оформлення згідно з митною декларацією №UA204130/2020/011458 (а.с.17-18) легковий автомобіль MERCEDES-BENZ модель S 560 MAYBACH, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , рік випуску 2018, за основним методом - 75200,00 євро, за ціною угоди.

До митної декларації декларантом надано: проформу PROF/200915.1- WIN/DIL від 15.09.2020; інвойс №200930.1- WIN/DIL від 30.09.2020; міжнародну товарно-транспортну накладну від 05.10.2020; сертифікат з перевезення PL/MF/AR0398863 від 30.09.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; платіжне доручення № 162 від 16.09.2020; висновок про якісні характеристики товарів експертна довідка № 28697/20 від 07.10.2020; контракт № 20/01/20-WDS від 20.01.2020; специфікація № 200930.1- WIN/DIL від 30.09.2020; митна декларація країни відправлення від 30.09.2020.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, Митницею встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 13.06.2018 № НОМЕР_3 , виданого Федеративною Республікою Німеччина, власником транспортного засобу є компанія ARNTD AUTMOBILE GMBH, що не відповідає найменуванню продавця транспортного засобу за умовами зовнішньоекономічного контракту компанія «Winforta OU» (Таллінн, Естонія); при цьому в графі 15 митної декларації країною відправлення зазначено Республіку Польща.

Також в довідці експерта від 07.10.2020 № 28697/20 зазначено, що транспортний засіб має підвищену шумність, димність, є сліди підтікання мастила, порушено функціональні можливості, деформація панелі даху, забруднена оббивка салону та сидінь (а.с.28). Проте, відповідно до графи 31 МД вказані пошкодження не зазначені та в результаті проведення митного огляду від 07.10.2020 № UA204130/2020/011458 не встановлені (а.с.114-115).

Окрім цього, встановлено, що подана до митного оформлення копія декларації країни відправлення № 20PL331020E0557980 датована 30.09.2020, проте копія автотранспортної накладної (CMR) - 05.10.2020 (а.с.21,36).

Враховуючи викладене, митним органом під час консультацій запропоновано декларанту надати наступні документи, які підтверджують інформацію щодо митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією: 1) виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формуванні ціни на товар на заявлених комерційних умовах поставки; 2) висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями. Також повідомлено, що у відповідності до частини шостої статті 53 МК України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

08.10.2020 Товариством надіслано Митниці лист-пояснення (а.с.37) та надано звіт №1307/20 від 08.10.2020 про оцінку транспортного засобу, відповідно до якого вартість транспортного засобу на дату оцінки складає 74670 євро (а.с.39-42).

Звіт про оцінку транспортного засобу не був врахований Митницею як такий, що не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зокрема, у зв`язку з тим, що при наявності описаних експертом пошкоджень до звіту не долучено додатків, що відображають характер пошкоджень, або протокол технічного огляду, що суперечить п.4.4 вказаної Методики.

Враховуючи ненадання декларантом додаткових документів, Митницею було скориговано митну вартість на підставі наявної інформації з сайту відкритої мережі Інтернет (www.mobile.de), за рівнем митної вартості 84471,00 євро, із застосуванням другорядного (резервного) методу, у зв`язку з чим прийнято рішення від 08.10.2020 №UА204000/2020/000179/2 про коригування митної вартості транспортного засобу (а.с.13-14).

В оспорюваному рішенні про коригування митної вартості товарів в графі 33 зазначено обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалася митним органом для визначення митної вартості.

Окрім цього, Митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204000/2020/00247 (а.с.11).

Суд встановив, що 08.10.2020 декларантом позивача з урахуванням проведеного Митницею коригування митної вартості було подано до митного органу нову митну декларацію за №UА204130/2020/011585 (а.с.15), митне оформлення за якою було завершене та транспортний засіб випущено у вільний обіг.

Не погоджуючись з рішенням Митниці від 08.10.2020 №UА204000/2020/000179/2, Товариство звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у зв`язку з коригуванням митним органом заявленої декларантом митної вартості товарів, суд враховує такі норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

При цьому, пунктом 2 частини другої статті 52 МК України зобов`язано декларанта або уповноважену ним особу, які заявляють митну вартість товару, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій статті 53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Водночас, частиною першою статті 368 МК України встановлено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч.21 ст.58 МК України).

Аналіз вищевикладених правових норм дає підстави для висновку, що саме на декларанта покладено обов`язок надавати митному органу під час митного оформлення товару банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, при цьому, такими платіжними документами можуть бути касові або товарні чеки, ярлики, інші документи, які містять відомості щодо вартості товару, який ввозиться на територію України та використані декларантом документи повинні бути об`єктивними, підтвердженими документально та піддаватися обчисленню.

Частиною четвертою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, контроль правильності визначення декларантом митної вартості здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).

За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч.2 ст.54 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Оцінюючи наведені в рішенні від 08.10.2020 №UА204000/2020/000179/2 про коригування митної вартості підстави, за яких відповідач дійшов висновку про неможливість визначення вартості транспортного засобу за вартістю, заявленою декларантом у митній декларації, а саме наявність недоліків, невідповідностей та суперечностей в поданих документах, суд враховує таке.

Як зазначено вище по тексту судового рішення, за правилами, встановленими ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Суд встановив, що предметом зовнішньоекономічного контракту № 20/01/20-WDS від 20.01.2020, наданого декларантом для митного оформлення товару, є постачання нових та бувших у використанні транспортних засобів (легкових автомобілів, вантажних автомобілів, сідельних тягачів), загальною вартістю 3000000 євро. Отже, такий контракт є загальним, легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель S 560 MAYBACH, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 не був безпосередньо предметом купівлі-продажу за таким контрактом, а його вартість контрактом не обумовлена.

Постачальником за вказаним контрактом є компанія «Winforta OU» (Таллінн, Естонія), однак відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 13.06.2018 № НОМЕР_3 , виданого Федеративною Республікою Німеччина, власником транспортного засобу є компанія ARNTD AUTMOBILE GMBH. Відомості стосовно купівлі-продажу товару у третьої особи в матеріалах митного оформлення та матеріалах судової справи відсутні.

При цьому, відповідно до митної декларації країни відправлення №20PL331020E0557980 від 30.09.2020 країною відправлення є Республіка Польща, однак інформація щодо такої митної декларації на сайті відкритої мережі Інтернет (ec.europa.eu) як на час митного оформлення, так і на час судового розгляду справи, відсутня, що унеможливлює перевірку достовірності відображених в ній відомостей (а.с.109).

Також суд зауважує, що подана до митного оформлення копія міжнародної товарно-транспортної (CMR) складена 05.10.2020, тобто після оформлення експортної митної декларації від 30.09.2020, а будь-які відомості щодо перевізника в такій CMR не відображені. Водночас, в CMR зазначено: оплачено замовником, код платника 41 (а.с.21), який є індивідуальним податковим номером платника ПДВ - позивача (а.с.116-118).

Відтак, суд вважає, що відомості про позивача як особу, яка оплатила перевезення товару від постачальника до покупця, свідчать про невідповідність умовам поставки DAP, Луцьк, відображених в інвойсі №200930.1- WIN/DIL від 30.09.2020, оскільки відповідно до положень Інкотермс 2020 згідно з базисом DAP (Delivered At Place Поставка в місце призначення), продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. За умовами DAP вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на продавця.

Встановлені обставини дають підстави для висновку про наявність розбіжностей та суперечностей в поданих до митного оформлення документах, як стосовно продавця транспортного засобу, так і щодо умов поставки товару.

Щодо наданих позивачем документів на підтвердження оплати за придбаний транспортний засіб суд зазначає таке.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи 15.09.2020 постачальником виставлено позивачу проформу PROF/200915.1- WIN/DIL від 15.09.2020 (а.с.13) на оплату впродовж 180 днів вартості транспортного засобу в сумі 75200 євро. Зазначену в проформі суму 75200 євро позивач оплатив платіжним дорученням № 162 від 16.09.2020 (а.с.27), однак покликався при цьому як на підставу платежу в графі 70 на контракт 20/01/20-WDS від 20.02.2020.

Суд підкреслює, що умовами зовнішньоекономічного контракту не передбачено купівлі-продажу конкретного транспортного засобу, він не містить відомостей про легковий автомобіль, який був предметом спірного митного оформлення, та не визначає його вартості. Отже, зазначення в платіжному документі ідентифікаційного номера транспортного засобу дає можливість ідентифікувати автомобіль, за який сплачувалась відповідна сума, однак за відсутності відомостей про номер та дату конкретного рахунку, який підлягав оплаті, не підтверджується повнота оплати вартості товару відповідно до умов договору купівлі-продажу.

Більш того, судом встановлено, що в подальшому постачальник виставив позивачу інвойс №200930.1- WIN/DIL від 30.09.2020 на оплату впродовж 180 днів вартості транспортного засобу в сумі 75200 євро (а.с.20). Будь-які документально підтверджені відомості щодо оплати такого рахунку на час митного оформлення відсутні.

Відтак, суд вважає, що надані позивачем до митного оформлення документи містять очевидні розбіжності та невідповідності, що свідчить про обґрунтованість сумнівів Митниці щодо задекларованої вартості оцінюваного товару, що є правомірною підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару. Проте, надані додатково документи не усували наявних розбіжностей та не підтверджували задекларовану митну вартість товару. Суд вважає обґрунтованим неврахування Митницею звіту про оцінку транспортного засобу, позаяк в ньому визначено вартість автомобіля з урахуванням пошкоджень, які були відсутні на час митного огляду транспортного засобу, при цьому акт про проведення огляду (переогляду) товарів підписано директором позивача без будь-яких зауважень (а.с.114-115).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що недостатність та суперечливість інформації для підтвердження заявленої позивачем митної вартості імпортованого транспортного засобу у наданих ним документах унеможливлює застосування першого методу.

У той же час, статтею 59 МК України визначено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 МК України, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Приписами статті 60 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Частиною першою статті 62 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.

За приписами статті 63 МК України для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум:

1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються;

2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну;

3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях згідно положень статті 64 МК України.

Як встановлено судом, митним органом було проведено процедуру консультацій з декларантом з метою визначення митної вартості товару, придбаного позивачем, та застосовано послідовність методів визначення вартості товару, що підтверджується змістом оспорюваного рішення.

У зв`язку з неможливістю застосування методів щодо ідентичних та подібних товарів, методів віднімання та додавання, що обґрунтовано у оскарженому рішенні (з підстав відсутності у митного органу та декларанта такої інформації), митна вартість товару була скоригована відповідачем за методом митної вартості товару, визначеним підпунктом ґ пункту 2 частини першої статті 57 МК України - резервним методом. Митну вартість визначено з урахуванням відомостей відкритої мережі Інтернет (www.mobile.de) за рівнем митної вартості 84471 євро. Числове значення митної вартості товару, з урахуванням його фактичної кількості та курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, у національній валюті становить 2828274,92 грн.

Суд враховує, що наказом Державної митної служби України від 11.09.2015 №689 затверджено Методичні рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Згідно з пунктом 5 цих Методичних рекомендацій під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Відповідно до пункту 7.35 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №1074/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, у разі відсутності цінових даних колісного транспортного засобу (далі КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики. Середня ринкова ціна такого КТЗ визначається як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених джерел інформації.

З огляду на наведене, визначення Митницею митної вартості імпортованого товару за резервним методом з урахуванням інформації мережі Інтернет є правомірним.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи виявлені розбіжності, суперечності та невідповідності у числових значеннях складових митної вартості в обов`язкових документах щодо умов поставки, вартості транспортного засобу та суми сплачених за нього коштів, ненадання позивачем додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, суд дійшов висновку, що прийняття посадовою особою відповідача оскарженого рішення про коригування митної вартості товару є обґрунтованим, відповідає нормам митного законодавства України. Відтак, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в той час як відповідач належними та допустимими доказами підтвердив правомірність оспорюваного рішення. Відтак, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю" Ділайс ЛТД" (54020, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108 офіс 605, ) до Поліської митниці Держмитслужби (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 104, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.10.2020 № UA204000/2020/000179/2 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 квітня 2021 року

Суддя Н.О. Дорошенко