Справа № 280/2083/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Справа № 280/2083/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним рішення відповідача, яке полягає у відмові у призначені позивачу пенсії на пільгових умовах, як особі, яка має стаж за списком №2;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, як особі, яка має стаж за списком №2, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням прийняття в якості пільгового стажу: на ПАТ «Запорізький завод гумово-технічних виробів з 04.11.1985 по 13.05.1988; на Мокрянському кам`яному кар`єрі №3 Виробничого об`єднання «Запоріжнерудпром» з 23.05.1988 по 10.09.1992; на заводі «Комунар» ПО «АвтоЗАЗ» (перейменоване в подальшому на: ВАТ «АвтоЗАЗ», ПРАТ «Промавтоінвест») з 21.09.1992 по 15.04.1998; на ЗАТ «АвтоЗАЗ-Деу» з 16.04.1998 по 30.03.2000.

Ухвалою суду від 25.01.2021 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він має загальний страховий стаж більш ніж 27 років, з яких більше 13 років пільгового стажу за списком №2. Зазначає, що у грудні 2020 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, проте, отримав відмову. Вказує, що підставою для відмову у призначенні пільгової пенсії стало те, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу періоди роботи на ПАТ «Запорізький завод гумово-технічних виробів з 04.11.1985 по 13.05.1988; на Мокрянському кам`яному кар`єрі №3 Виробничого об`єднання «Запоріжнерудпром» з 23.05.1988 по 10.09.1992; на заводі «Комунар» ПО «АвтоЗАЗ» (перейменоване в подальшому на: ВАТ «АвтоЗАЗ», ПРАТ «Промавтоінвест») з 21.09.1992 по 15.04.1998; на ЗАТ «АвтоЗАЗ-Деу» з 16.04.1998 по 30.03.2000. Разом з тим, позивач вважає, що він має всі підтверджуючі документи, які надають право на зарахування зазначених періодів роботи до пільгового стажу, а відмова позивача є необґрунтованою. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що за результатами розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів, відповідачем встановлено, що страховий стаж позивача складає 27 років 06 місяців 22 дні, у тому числі пільговий стаж за Списком №2 - 08 років 06 місяців. Разом з тим, відповідач зазначає, що відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах виникає у позивача після досягнення 55 років і за наявності у період з 01.04.2020 по 31.03.2021 страхового стажу 28 років, з них менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2. Відповідач зазначає, що рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято саме у зв`язку із тим, що позивач не мав 28 років загального страхового стажу, а мав лише 27 років 06 місяців 22 дні, що недостатньо для призначення пенсії. Також, відповідач вказував на те, що період роботи позивача на ПАТ «Запорізький завод гумово-технічних виробів» повністю включено до пільгового стажу за Списком №2, а за довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.10.2020 №49, видана ПрАТ «Промавтоінвест» та №50, видана ПрАТ «ЗАЗ», пільговий стаж обчислено згідно з пунктом 7 Порядку №383 та становить 05 років 05 місяців 11 днів. Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 23.05.1988 до 10.09.1992 на Мокрянському кам`яному кар`єрі №3 Виробничого об`єднання «Запоріжнерудпром», відповідач вказав на те, що позивачем не було надано уточнюючої довідки, що зумовлює відсутність підстав для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що 30.12.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

19.01.2021 ГУ ПФУ в Запорізькій області складено та направлено позивачу повідомлення №0800-0207-8/3560, в якому зазначено про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В якості підстав для відмови зазначено, що за відсутності страхового стажу, встановленого абзацом 1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне стахування», у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021року - не менше 28 років у чоловіків. Відповідно до наданих документів Ваш страховий стаж складає 27 років 06 місяців 22 дні, пільговий стаж за Списком №2 складає 8 років 06 днів.

Позивач, не погодилась із діями відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Підстави визначені пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 є загальними для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, проте зазначена норма права містить також певні винятки (пільги) щодо призначення пенсії у разі недосягнення пенсійного віку, відсутності страхового стажу, пільгового стажу, тощо.

Судом встановлено та не спростовано учасника справи, що позивач на момент виникнення спірних правовідносин не мав страхового стажу у 30 років, а тому пенсія на загальних підставах не могла бути призначена через відсутність необхідного страхового стажу.

Щодо пільги у вигляді зменшення необхідного страхового стажу для призначення пенсії, суд зазначає, що пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 перебачено, що за відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу…

Так, абзацом першим пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058, передбачено пенсійний вік для чоловіків у 55 років.

Позивач, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 55-ти річного пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно абзацу 14 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058, за відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок.

Отже, законодавцем на період з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року встановлено мінімальний страховий стаж необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 у 27 років.

Разом з тим, як встановлено судом з матеріалів справи (а.с.83), ОСОБА_1 станом на 03.04.2018 не мав необхідного страхового стажу у 27 років, що свідчить про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тобто, в даному випадку позивач не набув права на призначення пенсії у зв`язку із відсутністю загального страхового стажу та навіть за умови наявності пільгового стажу у 12 років 6 місяців право на призначення пенсії відсутнє.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підмовляючи у задоволенні заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідач діяв правомірно.

Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи на ПАТ «Запорізький завод гумово-технічних виробів з 04.11.1985 по 13.05.1988; на Мокрянському кам`яному кар`єрі №3 Виробничого об`єднання «Запоріжнерудпром» з 23.05.1988 по 10.09.1992; на заводі «Комунар» ПО «АвтоЗАЗ» (перейменоване в подальшому на: ВАТ «АвтоЗАЗ», ПРАТ «Промавтоінвест») з 21.09.1992 по 15.04.1998; на ЗАТ «АвтоЗАЗ-Деу» з 16.04.1998 по 30.03.2000, суд зазначає наступне.

Так, з наданого до матеріалів справи розрахунку судом встановлено, що період роботи на ПАТ «Запорізький завод гумово-технічних виробів з 04.11.1985 по 13.05.1988 зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача у повному обсязі, а відтак позовні вимоги в зазначеній частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Стосовно періоду роботи на заводі «Комунар» ПО «АвтоЗАЗ» (перейменоване в подальшому на: ВАТ «АвтоЗАЗ», ПРАТ «Промавтоінвест») з 21.09.1992 по 15.04.1998; на ЗАТ «АвтоЗАЗ-Деу» з 16.04.1998 по 30.03.2000, суд зазначає, що згідно з пунктом 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Вимогами пункту 7 Порядку №383 передбачено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Судом встановлено, що на підприємствах «Комунар» ПО «АвтоЗАЗ» (перейменоване в подальшому на: ВАТ «АвтоЗАЗ», ПРАТ «Промавтоінвест») та ЗАТ «АвтоЗАЗ-Деу» протягом роботи позивача впроваджувався неритмічний графік роботи, зокрема у деякі місяці позивач не працював взагалі, в інших відпрацьовано по 1 робочому дню, тощо.

За таких обставин, обрахунок пільгового стажу повинен здійснюватися з урахуванням вимог пункту 7 Порядку №383, зокрема 1423 (кількість повних робочих днів, відпрацьованих у шкідливих умовах на зазначених підприємствах, а.с. 26 та 31) / 21,2 (коефіцієнт)= 67,122 / 12 (місяців) = 5 років 5 місяців та 9 днів.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 28.01.2020 по справі №185/3196/16-а.

Зазначений період зарахований позивачу до пільгового стажу відповідачем, що підтверджується наданим розрахунок, а тому вимоги позивача про зарахування спірного періоду у повному обсязі є безпідставними.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи на Мокрянському кам`яному кар`єрі №3 Виробничого об`єднання «Запоріжнерудпром» з 23.05.1988 по 10.09.1992, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивача з 23.05.1998 прийнято на посаду електрослюсаря-ремонтника дробильного цеху №1 Мокрянського кам`яного кар`єру №3 Виробничого об`єднання «Запоріжнерудпром», яка відносить до переліку шкідливих професій та міститься у списках за результатами проведеної на підприємстві атестації робочих місць у 1995 році.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд зазначає, що дійсно позивачем не надано до Пенсійного фонду уточненої довідки за встановленою Порядком №637 формою, проте надано архівні довідки видані архівною установою Запорізької міської ради, які у повному обсязі підтверджують і періоди роботи, і посаду позивача, і заробітну плату за зазначений період.

Суд зауважує, що відсутність підтверджуючої довідки не може бути підставою для обмеження прав особи на пенсійне забезпечення, оскільки особа яка звертається за призначенням пенсії не завжди має змогу отримати відповідну довідку, у тому числі і у зв`язку із ліквідацією підприємства без визначення правонаступника, що мало місце у даному випадку.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем зауважень до наданих позивачем архівних документів не виказано, а відмова у зарахування періоду роботи до пільгового стажу носить формальний характер та обґрунтовується виключно відсутністю довідки як такої, що не відповідає принципам верховенства права.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період його роботи з 23.05.1988 по 10.09.1992 у Мокрянському кам`яному кар`єрі №3 Виробничого об`єднання «Запоріжнерудпром».

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період роботи з 23.05.1988 по 10.09.1992 у Мокрянському кам`яному кар`єрі №3 Виробничого об`єднання «Запоріжнерудпром».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова