Справа № 280/540/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 квітня 2021 року Справа № 280/540/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомаш» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардейський, буд. 144, кв.22, ) про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2021 Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомаш» (далі відповідач або ТОВ «Енергомаш») про стягнення податкового боргу у розмірі 214378,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за ТОВ «Енергомаш» обліковується податковий борг у розмірі 214378,71 грн., а саме з податку на додану вартість у розмірі 109415,05 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 104963,66 грн. Стверджує, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг.

Ухвалою суду від 25.01.2021 позовну заяву у справі №280/540/21 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем недоліки позовної заяви усунені у визначений судом строк.

Ухвалою суду від 05.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Згідно із пунктом 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ТОВ «Енергомаш» 20.03.1997 зареєстроване в якості юридичної особи (дата запису: 06.05.2006; номер запису: 0013288). Видами діяльності є: 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням (основний); 28.12 Виробництво гідравлічного та пневматичного устатковання; 28.13 Виробництво інших помп і компресорів; 28.14 Виробництво інших кранів і клапанів; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.19 Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устатковання.

Станом на день складання позовної заяви за ТОВ «Енергомаш» рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 109415,05 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 104963,66 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість виник внаслідок проведених контролюючим органом перевірок, за результатами яких складені наступні акти:

- акт №1038/08-01-50-04/13609872 від 16.04.2019, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Ш» № від 19.05.2019, яким визначено суму штрафу у розмірі 5135,86 грн. та № від 19.05.2019, яким визначено суму штрафу у розмірі 4170,27 грн. Дані податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу відповідача засобом поштового зв`язку, але ним не отримані;

- акт №123/08-01-05-06/13609872 від 19.03.2020, на підставі якого прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 09.04.2020, яким визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 75 418,75 грн. Дане податкове повідомлення-рішення було надіслане на адресу Відповідача засобом поштового зв`язку та отримане ним 13.04.2020.

Податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 19.05.2019 № та № не оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку.

Податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 09.04.2020 було оскаржене відповідачем в адміністративному порядку.

Рішенням про результати розгляду скарги ДПС України скарга ТОВ «ЕНЕРГОМАШ» залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення № від 09.04.2020 залишено без змін.

Також, відповідачем відповідно до поданої до контролюючого органу декларації №32521671 від 18.08.2020 (термін сплати 31.08.2020), якою самостійно визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету за липень 2020р. у розмірі 3184 грн.

Таким чином, податковий борг з податку на додану вартість становить: 5135,86 грн. (податкове повідомлення-рішення №) - 2512,56 грн. (часткова сплата) + 4170,27 грн. (податкове повідомлення-рішення №) + 75418,75 грн. (податкове повідомлення-рішення №) + 24018,73 грн. (пеня) + 3184 грн. (декларація №32521671) = 109415,05 грн.

Податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств виник внаслідок проведеної контролюючим органом перевірки, за результатами якої складено акт №123/08-01-05-06/13609872 від 19.03.2020, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Р» № від 09.04.2020, яким визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 79316,25 грн. Дане податкове повідомлення- рішення було надіслане на адресу відповідача засобом поштового зв`язку та отримане ним 13.04.2020.

Податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 09.04.2020 було оскаржене відповідачем в адміністративному порядку.

Рішенням про результати розгляду скарги ДПС України скарга ТОВ «ЕНЕРГОМАШ» залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення № від 09.04.2020 залишено без змін.

Податковий борг виник внаслідок самостійно поданої до контролюючого органу декларації № від 02.03.2020 (термін сплати 10.03.2020), якою самостійно визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 3305 грн.

Таким чином, податковий борг з податку прибуток приватних підприємств становить: 3305 грн. (декларація №) 3191,77 (часткова сплата) + 79 316,25 грн. (податкове повідомлення-рішення №) + 25 534,18 грн. (пеня) = 104963,66 грн.

У зв`язку з несплатою платником податків винесених та узгоджених сум податкових зобов`язань, контролюючим вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Платнику податків засобом поштового зв`язку була направлена податкова вимога форми «Ю» №23413-50/828 від 16.06.2018, яка ним не отримана.

Вказане зумовило звернення позивача до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За визначенням пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

Із матеріалів справи вбачається, на адресу відповідача надіслана податкова вимога форми «Ю» №23413-50/828 від 16.06.2018, однак повернута до податкового органу не врученою.

Згідно із пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Враховуючи положення пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкова вимога форми «Ю» №23413-50/828 від 16.06.2018 вважається врученою відповідачу належним чином.

В адміністративному та/чи судовому порядку податкову вимогу не оскаржено, доказів іншого відповідачем не надано.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Пунктом 87.2 статті Податкового кодексу Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до підпунктів 95.1, 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1244, який визначає механізм стягнення готівки, належною платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Суть спору полягає в правомірності заявлених вимог щодо стягнення грошових коштів, що перебувають на рахунках підприємства, а також готівкових коштів у рахунок погашення податкового боргу. Питання порядку, механізму стягнення таких коштів, та вчинення інших дій, пов`язаних із виконанням судового рішення, знаходиться за межами предмету спору. Слід розмежовувати підстави, що надають можливість стягнення коштів платника податків в рахунок погашення податкового боргу, та механізм застосування та виконання такого стягнення, який виникає після такого стягнення за рішенням суду, такий алгоритм дій пов`язаний із стягненням, є наступною стадією, яка має свої певні особливості.

Наявність грошових коштів на банківських рахунках підприємства, як обов`язкова умова задоволення заявленого позову є неприйнятною з огляду на положення статті 95 Податкового кодексу України, які не пов`язують можливість стягнення коштів з рахунків платника, або готівкових коштів в рахунок погашення податкового боргу з самим фізичним існуванням таких коштів.

Вказана позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.05.2018 у справі №808/220/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Головне управління ДПС у Запорізькій області після вжиття всіх необхідних заходів, передбачених Податковим кодексом України для стягнення податкового боргу з платника податків, з дотриманням строків, визначених у статті 95 цього Кодексу, та в межах повноважень, передбачених Податковим кодексом України звернулось до суду з цим позовом.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати податкового боргу не надав, а також не подав заперечень щодо його наявності та розміру, доводи позивача не спростував.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг, заявлений до стягнення у цій справі, на суму 214378,71 грн., щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву, не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги належить задовольнити повністю та стягнути податковий борг з ТОВ «Енергомаш».

Відповідно вимог частини другої статті 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомаш» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардейський, буд. 144, кв.22, ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути кошти у сумі податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомаш» () у банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків з:

- податку на додану вартість у розмірі 109 415,05 грн., які зарахувати: р/р UA0008006; отримувач - УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр./14060100, код 38025423, банк - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код платежу 14060100;

- податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 104 963,66 грн., які зарахувати: р/р UA0008006; отримувач - УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр./11021000, код 38025423, банк - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код платежу 11021000.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.04.2021.

Суддя М.С. Лазаренко