Справа № 420/96/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/96/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача - Латки І.В. (згідно ордеру),

представника відповідача - Моргун Х.О. (згідно витягу),

розглядаючи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СН І Т» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 03 січня 2020 року надійшов адміністративний позов ТОВ «СН І Т» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 16.10.2019 року № та №.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року судом даний позов залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

31 січня 2020 року до суду від позивача за вх.№4500/20 надійшло клопотання з належним чином оформленою позовною заявою (у двох примірниках).

Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СН І Т» (вх.№4500/20), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з оскаржуваними рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Вказує, що: договори з контрагентами позивача не є первинними документами; у акті перевірки не зазначено про відсутність чи неналежне оформлення первинних документів за здійсненими позивачем та його контрагентами операціями; операції між позивачем та його контрагентами відповідають правилам бухгалтерського та податкового обліку; усі факти можливих порушень, зазначених в акті перевірки, стосуються не позивача, а його контрагентів; до перевірки надавались первинні документи, проте вони податковим органом не були прийняті до уваги та належним чином не були досліджені.

20 лютого 2020 року до суду від відповідача за вх. №7652/20 надійшов відзив (т.1 а.с.135-137), в якому відповідач, посилаючись на обставини, встановлені в акті перевірки від 13.09.2019 року № 23/15-32-05-03/34815428, просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

23 березня 2020 року ухвалою суду зупинено провадження по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СН І Т» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 29 січня 2021 року поновлено провадження у справі №420/96/20. Клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» задоволено. Ухвалено судові засідання по справі № 420/96/20 здійснювати в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua - «EasyCon»).

12 березня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №420/96/20 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «СН І Т», (скорочене найменування - ТОВ «СН І Т») зареєстроване 25.12.2006 року, взято на облік в контролюючих органах 27.12.2006 року за № 3817 та станом на 13.09.2019 року перебувало на обліку в Овідіопольській державній податковій інспекції Чорноморського управління Головного управління ДПС в Одеській області.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «СН І Т» здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.31 Агентства нерухомості; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) (п.п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Судом встановлено, що на підставі направлень, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1 ст.77 Податкового кодексу України та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на II квартал 2019 року, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 08.05.2019 року № 3344, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «CH І Т», , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатом вказаної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт №23/15-32-05-03/34815428 від 13.09.2019 року (т.1 а.с.28-85), яким встановлено порушення ТОВ «СН І Т»:

1. п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, п.5, п.7, п.8, п 21 П(С)БО 15 «Дохід» затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 31.12,1999 № 318 зареєстрованого у Мін`юсті України від 19.01.2000 за №27/4248 (із змінами та доповненнями), пункту 1 статті, пункту 2 стати 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.4 п 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 325731 грн. в тому числі в наступних податкових періодах: 2017р. на суму 325731 грн. (Декларація за 2016р.).

2. п 198.1 п.198.6 ст.198 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок па додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму на суму 383591 грн., в наступній податкових періодах:

- квітень 2016 на 15000 грн.;

- червень 2016 на суму 26667 грн.;

- жовтень 2016 на суму 7804 грн.;

- грудень 2016 на суму 334120 грн.

Враховуючи п. 102.1 ст.102 розділу II Податкового кодексу України, граничні строки подання податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ «СН І Т» за період квітень 2016 р. - червень 2016 р. (граничний строк подання податкової декларації з податку па додану вартість за червень 2016 в липні 2016 р. - 20.07.2016 р.), перевищують 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації (відповідно п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця).

Таким чином, перевіркою ТОВ «СН І Т» встановлені порушення п.198.1, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму на суму 341924 грн., в наступних податкових періодах: жовтень 2016 на суму 7804 грн.; грудень 2016 на суму 334120 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки, відповідачем 16 жовтня 2019 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №002230504 (т.1 а.с.25), яким за порушення пп. п.44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, п.5, п.7, п.8, п 21 П(С)БО 15 «Дохід» затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 31.12,1999 № 318 зареєстрованого у Мін`юсті України від 19.01.2000 за №27/4248 (із змінами та доповненнями), пункту 1 статті, пункту 2 стати 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.4 п 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 407164,00 грн., з яких 325731 - за податковими зобов`язаннями, 81433 - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- (т.1 а.с.26), яким за порушення п. 198.1, п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 428405,00 грн., з яких 341924,00 грн. - за податковими зобов`язаннями, 85481,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з вказаним податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.

Так, спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на висновках податкового органу про порушення позивача, про які зазначено у розділі «Висновок» акту перевірки №23/15-32-05-03/34815428 від 13.09.2019 року, які обґрунтовані наступним.

За період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ТОВ «СН І Т» задекларовано в рядку 01 декларації(й) «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 26094076 грн., у тому числі за 2016 рік - у сумі 6609344 гри., у тому числі за 2017 рік - у сумі 10708903 грн., у тому числі за 2018 рік - у сумі 8775829 грн.

Перевіркою наданих первинних документів встановлено, що TOB «CH І Т» () було отримано послуги від постачальника ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» () нова назва ТОВ «ОПТІМАЛІНВЕСТГРУП ПЛЮС» за період з квітень, травень 2016 р., на суму обсягу 208333,33 грн., ПДВ 41666,67 грн.

Договір від 21.05.2016 № 18-К між ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» () «підрядник» та TOB «CH І Т» «замовник», вказаних в первинних документах до перевірки не надано.

Свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» № 200219349 від 01.06.2015 - анульоване 26.06.2017, причина анулювання 22 - ненадання декларацій протягом року. Податкову декларацію з податку на прибуток за 2016 рік не подано. Виписані податкові накладні на адресу TOB «CH І Т» з номенклатурою «Капітальний ремонт автомобільного шляху» по ланцюгу постачання не придбавалися.

Перевіркою взаємовідносин даного постачальника з TOB «CH І Т» у відношенні можливості здійснення господарської операції та правомірності оформлення первинних документів (встановлено невідповідність дійсності таких документів), не можливо підтвердити операції з придбання послуг за виконання земляних та будівельно-монтажних робіт саме від ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» () на обсяг придбанні на суму 208333,33 гри, в тому числі за 2016 р.

Перевіркою наданих первинних документів встановлено, що TOB «CH І Т» було отримано товар від постачальника ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» (код за ) за період жовтень-грудень 2016 р. на суму обсягу 86804,22 грн., ПДВ 17360,84 гри., а саме: за інформацією зазначеною в первинних документах, TOB «CH І Т» кабель канал 60/40, Колодка 12 оте., Кабель канал 100x60, Автомат 3/63А, Підрозетник, Розетка зови, с/з 2-я, Розетка с/з 1-я зови., Шина 0 15 отв.Гофра Д 25, Автомат 1/20А та ін., у контрагента - постачальника платника ПДВ:

Договір між ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» () та TOB «CH І Т» до перевірки не надано.

Перевіркою видаткових накладних не встановлено прізвищ осіб які видали та отримали товар. Товарно-транспортні накладні на перевезення товару на адресу об`єкта будівництва до перевірки не надано. Перевіркою первинних документів встановлено відсутність підтвердження перевезення та доставки даного товару на адресу об`єкта будівництва для якого було придбано даний вид товару.

Остання податкова декларація з податку на додану вартість надана за березень 2017 року.

В ході перевірки перевіряючими також враховано наявну інформацію щодо кримінальних справ: від 13.04.2017 № 756/4557/17 провадження №1-кс/756/620/17, та від 15.04.2019 № 756/1486/19.

Враховуючи проведений аналіз ланцюга постачання товарів (робіт, послуг) встановлено, ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», () реалізувало товари (послуги) відмінні від тих, які були ним придбані по ланцюгу постачання. Наявна підміна (фіктивне введення в обіг) товару (робіт, послуг), що свідчить про нереальність господарської операції по придбанню послуг, товару у ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», ().

Виходячи з наведеного, ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», (), яке було постачальником TOB «CH І Т» у періоді з 01.10.2016 по 31.12.2016, здійснювало діяльність спрямовану па здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Перевіркою наданих первинних документів встановлено, що TOB «CH І Т» (код за ) було отримано послуги від постачальника ПГІ «ПРОМТЕХСЕРВІС» (), за період грудень 2016 р., на суму обсягу 1514480 грн. ПДВ 302896,00 грн.

Договір зазначений в первинних документах від 13.12.2016 № 13/12-2016 між ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» () «підрядник» та TOB «CH І Т» «замовник до перевірки не надано.

Інформація зазначена в актах виконаних робіт щодо обсягу наданих послуг с недостовірною, оскільки не відповідає фактичному обсягу наданих послуг з трудовими ресурсами даного постачальника, в актах виконаних робіт КБ-2, КБ-3в не зазначено субпідрядників які могли б бути задіяні чи залучені до здійснення даної господарської операції.

Остання податкова декларація з податку на додану вартість надана за січень 2017 року.

Проведеним аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що не ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС», (код ЄДРГІОУ 32431283) господарські операції з отримання та реалізації товару оформлялись лише в паперовому вигляді.

Враховуючи проведений аналіз ланцюга постачання товарів (робіт, послуг) встановлено, ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС», () реалізувало товари (послуги) відмінні від тих. які були ним придбані по ланцюгу постачання. Послуги номенклатури реалізації на ТОВ «CH І Т» не придбавалися, наявна підміна (фіктивне введення в обіг) товару (робіт, послуг), що свідчить про нереальність господарської операції по придбанню послуг у ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС», ().

Виходячи з наведеного, ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС», (), яке було постачальником TOB «CH І Т» у періоді з 01.01.2016 по 31.12.2018, здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Таким чином, такі операції кваліфікуються у вигляді безоплатно отриманих товарів, робіт (послуг), надані іншими невідомими особами за 2016 р., у зв`язку з не підтвердженням отримання товарів, робіт (послуг) від постачальників (відносини по яким в ході перевірки не підтверджуються).

Отримані ТОВ «СН І Т» товари/послуги від невідомих осіб за 2016 р. в розмірі обсягу 1809618 грн. є - іншим доходом підприємства TOB «CH І Т», який необхідно було відобразити у рядку 2240 Зніту про фінансові результати «Інші доходи» за 2016р. на суму 1809618 грн., в тому числі в наступних податкових періодах: 2016р. на суму 1809618 гри. (Декларація за 2016р.).

В результаті порушень, встановлених в ході перевірки, детальний опис яких зазначено в розділі 3.1.1.5. підпункт 2 «Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку» даного акту перевірки, встановлено порушення п.198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового кодексу ТОВ «СН І Т» завищено податковий кредит у зв`язку з придбанням товарів/послуг, у постачальника, яким зареєстровані в Єдиному реєстрі податкові накладні які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, на суму ПДВ 361924 грн., в наступних податкових періодах:

- квітень 2016 на 15000,00 грн.;

- травень 2016 на суму 26666,67 грн.;

- жовтень 2016 на суму 7803,59 грн.;

- листопад 2016 на суму 4595,15 грн.;

- грудень 2016 на суму 307858,10 грн.

Згідно порушень встановлених в ході перевірки, зазначених в розділі 3.1.1.5. підпункт 2 «Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку» даного акту перевірки, встановлено порушення п. 198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового кодексу України - до перевірки ТОВ «СН І Т» надано первинні документи - акти виконаних робіт, видаткові накладні на придбання товару, перевіркою яких не можливо підтвердити факт отримання товарів (послуг) від наступних постачальників:

- ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» (), на суму обсягу 208333,33 грн., ПДВ 41666,67 грн.;

- ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБНІВЕСТ» (), на суму обсягу 86804,22 грн., ПДВ 17360,84 грн.;

- ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» (), на суму обсягу 1514480 грн., ПДВ 302896,00 грн., перевіркою яких не можливо підтвердити факт (реалізації товарів, послуг) саме даними постачальниками, що не дає можливості підтвердження походження товарів, послуг, правомірності виписки податкових накладних та включення до податкового кредиту, що в свою чергу призвело до його завищення.

В порушення п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового кодексу України TOB «СНІТ» завищено податковий кредит у зв`язку з відсутністю у постачальників об`єкту оподаткування з ПДВ па суму 21666,67 грн. в наступних податкових періодах: листопад 2016 на 21666,67 грн., виданих наступним постачальником: ТОВ «ТРАНСТРЕЙД ПРОДЖЕКТ» () на суму ПДВ 21666,67 грн. в тому числі в наступних податкових періодах: листопад 2016 р. на суму 21 666,67 грн.

Згідно наданих до перевірки первинних документів: Договорів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, виписок банку, ЄДРПН, встановлено що TOB «CH І Т» у вищенаведеного постачальника було придбано генератор дизельний КІРОR КDE 12 5.5 кВт - 1 шт., генератор бензиновий SDMO(HONDA) НХ 3015С 5,5 кВт 1 шт.

Розбіжності по взаємовідносинам TOB «CH І Т» з постачальником ТОВ «ТРАНСТРЕЙД ПРОДЖЕКТ» () на суму ПДВ 21666,67 грн. в листопаді 2016 р. виникли у зв`язку з тим, що в (продавця) ТОВ «ТРАНСТРЕЙД ПРОДЖЕКТ» () відсутні податкові зобов`язання на суму ПДВ 21666,67 грн., у зв`язку неподанням податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 р.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (тут і далі - у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до приписів п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до положень пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Порядок обчислення податку на прибуток підприємств визначений в ст. 137 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.137.1 ст. 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Також п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Судом встановлено, що 12 травня 2016 року ТОВ «СН І Т» (замовник) та ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» (підрядник) було укладено договір №18-к на виконання робіт (т.1 а.с.245-247), за умовами якого підрядник за дорученням замовника зобов`язується у відповідності до умов цього договору та кошторису (додається до даного договору та є невід`ємною частиною цього договору), згідно якого визначається вартість робіт, виконати земляні та інші будівельно-монтажні роботи за адресою: с.Нові Безрадичі, с/т Авгур, Обухівського району, Київської області, а замовник зобов`язується прийняти зазначені роботи та оплатити їх (п.1.1). Обов`язки підрядника: 3.1.1. реконструювати (переносити) об`єкт власними силами, механізмами, матеріальними ресурсами та в строки, передбачені даним договором; 3.1.4. після закінчення реконструкції (переносу) об`єкта передати об`єкт замовнику за актом приймання-передачі. Вартість згідно з кошторисом становить 160000 грн.(сто шістдесят тис. грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ - 26666,66 грн. (п.4.1). Після підписання договору, підрядник приступає до виконання вищевказаних робіт за власні кошти, а замовник зобов`язується оплатити роботи згідно представленого підрядником акту виконаних робіт (п.4.1.1). У разі якщо фактична вартість робіт згідно з актом приймання-передачі реконструйованого об`єкта перевищує вартість робіт, передбачену п. 4.1. даного договору, замовник здійснює остаточні розрахунки підрядником протягом 3-х календарних днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі реконструйованого (перенесеного) об`єкта або оформлення такого акту підрядником в односторонньому-порядку у випадку, передбаченому п. 5.2. даного Договору (п.4.2.1). Договірна ціна цього договору є динамічною, вона може і повинна переглядатися, по узгодженню сторін (п.4.3). Даний договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 12 червня 2016 року (п.9.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивачем до суду надано:

- договірну ціну на будівництво «Капітальний ремонт автомобільного шляху Н-01 Київ-Знаменка. Земляні роботи при улаштуванні футлярів», що здійснюються у 2016 році, складена в поточних цінах станом на 9 лютого 2016 р. на загальну суму 160000,00 грн. (т.1 а.с.248-249);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2016 року на загальну суму 160000,00 грн. (т.2 а.с.1);

- акт форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за травень 2016 року на загальну суму 160000,00 грн. (т.2 а.с.2-10);

- платіжне доручення №45 від 19 травня 2016 року про сплату 160000,00 грн. згідно договору №18-к від 12.05.2016 р. за виконання земляних та інші будівельно-монтажні роботи, з яких ПДВ - 26666,66 грн. (т.2 а.с.20).

Також позивачем до суду надано документи на підтвердження виконання підрядником ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» на замовлення ТОВ «СН І Т» будівництва: капітальний ремонт автомобільного шляху Н-01 Київ-Знаменка. Земляні роботи при улаштуванні футлярів згідно договору №17-к від 21.04.2016 року:

- договірну ціну на будівництво «Капітальний ремонт автомобільного шляху Н-01 Київ-Знаменка. Земляні роботи при улаштуванні футлярів», що здійснюються у 2016 році, складена в поточних цінах станом на 9 лютого 2016 р. на загальну суму 90000,00 грн. (т.1 а.с.250-251);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2016 року на загальну суму 90000,00 грн. (т.2 а.с.11);

- акт форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за травень 2016 року на загальну суму 90000,00 грн. (т.2 а.с.12-19);

- - платіжне доручення №31 від 22 квітня 2016 року про сплату 90000,00 грн. згідно договору №17-к від 21.04.2016 р. за виконання земляних та будівельно-монтажних робіт, з яких ПДВ - 15000,00 грн. (т.2 а.с.20).

Судом встановлено, що ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІЗНЕС» (постачальник) здійснювалось постачання товару на адресу ТОВ «СН І Т» (замовник), на підтвердження чого до суду надано:

- видаткові накладні №10102 від 10.10.2016 року (т.2 а.с.21), №10316 від 31.10.2016 року (т.2 а.с.22), №10261 від 26.10.2016 року (т.2 а.с.23), №12214 від 21.12.2016 року (т.2 а.с.24), №12215 від 21.12.2016 року (т.1 а.с.25), №122613 від 27.12.2016 року (т.2 а.с.26), №12296 від 29.12.2016 року (т.2 а.с.27), №122710 від 27.12.2016 року (т.2 а.с.28), №110418 від 04.11.2016 року (т.2 а.с.29), №110419 від 04.11.2016 року (т.2 а.с.30), №110420 від 04.11.2016 року (т.2 а.с.31), №111813 від 18.11.2016 року (т.2 а.с.32), №10103 від 10.11.2016 року (т.2 а.с.33), №10135 від 13.10.2016 року (т.2 а.с.34), №10242 від 24.10.2016 року (т.2 а.с.35) та №102613 від 26.10.2016 року. (т.2 а.с.36);

- платіжні доручення (т.2 а.с.37-44).

Також, ТОВ «СН І Т» (замовник) та ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» (виконавець) 13 грудня 2016 року було укладено договір підряду №13/12/2016 (т.2 а.с.45-47), за умовами якого виконавець зобов`язується на свій власний ризик відповідно до завдань та розпоряджень змовника, з використанням власних засобів, у строки в об`ємах та на об`єктах вказаних у додатках та специфікаціях до даного договору, виконати будівельно-монтажні роботи в КУ "Міська лікарня №10" розташованої за адресою: м.Одеса вул.Маршала Малиновського №61, а замовник зобов`язується в разі їх якісного виконання прийняти й оплатити вказані роботи (п.1.1). Виконавець виконує роботи, передбачені додатками та специфікаціями до даного договору, у порядку, визначеному повноважним представником замовника (п.2.1). Про виконання робіт відповідно до умов цього договору за підсумками виконання кожного окремого додатку чи специфікації до даного договору, які передбачають вид робіт, терміни, спосіб та місце виконання, ціну і інші умови, сторонами складається відповідний акт виконаних робіт, в якому вказується обсяг виконаних робіт, їх вартість, а також виявлені недоліки та зауваження сторін (п.2.2). Акти виконаних робіт підписується сторонами упродовж 5 (п`яти) робочих днів з моменту повідомлення виконавцем замовника про їх завершення (виконання) (п.2.3). Вартість вказаних у п. 1.1. цього договору робіт визначається договірною ціною та складає 1.100.000 грн. (один мільйон сто тисяч грн. 00 коп.) в т.ч. ПДВ - 183333,33 грн. (п.3.1). Замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 100% що складає 1.100.000 грн. в т.ч. ПДВ - 183333,33 грн. (п.3.2). Виконавець зобов`язаний: 4.1.2. Забезпечувати виконання виробничих завдань відповідного графіків і проектів виконання будівельних, монтажних, ремонтно-будівельних, дорожньо-будівельних робіт, введення об`єктів у дію у встановлені строки у відповідності умов додатків та специфікацій до даного договору та розпоряджень замовника; 4.1.6. Вести журнал виконання робіт, документацію з обліку виконаних робіт і робочого часу, виконавчу та технічну документацію. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 року, але в любому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань згідно даного договору (п.8.1). Усі додатки та специфікації належним чином укладені та завірені сторонами до даного договору є його невід`ємною частиною (п.8.4).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивачем до суду надано:

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за 2016 року на загальну суму 1100000,00 грн. (т.2 а.с.48);

- акт форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за 2016 року на загальну суму 1100000,00 грн. (т.2 а.с.49-70);

- платіжне доручення №345 від 22.12.2016 року (т.2 а.с.78) про оплату 1100000,00 грн. (ПДВ 183333,33 грн.) за виконання загально-будівельних робіт в КУ «Міська лікарня №10» згідно рахунку №262 від 22.12.2016 року.

Окрім цього вбачається, що:

1) ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» (постачальник) постачало ТОВ «СН І Т» (покупець) товар, що підтверджується видатковою накладною №202 від 27 грудня 2016 року (т.2 а.с.77) та платіжним дорученням №218 від 28 грудня 2016 року (т.2 а.с.79) за ТМЦ згідно рахунку №302 від 27.12.2016 року;

2) ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» (генпідрядник) надавало ТОВ «СН І Т» (замовник) послуги по установці лічильників газу в 873 квартирах, на підтвердження чого до суду надано:

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року (т.2 а.с.71);

- акт форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року (т.2 а.с.72-76);

- платіжними дорученнями №217 від 27.12.2016 року та №№227, 224 від 29.12.2016 року, призначення - за роботи з встановлення битових лічильників газу, згідно рахунків №295 від 27.12.2016 року, №№317, 316 від 29.12.2016 року (т.2 а.с.79, 80).

Суд зазначає, що погоджується з доводами позивача, що певні недоліки господарської діяльності контрагентів, порушення ними вимог податкового законодавства не можуть бути підставою для визнання господарських операцій такого позивача нереальними, оскільки позивач як платник податку самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Вищевказана позиція відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 13 листопада 2018 року по справі №820/3279/13-а, від 25 січня 2019 року по справі №808/3411/16, від 10 липня 2020 року по справі №815/146/13-а.

Також суд погоджується, що відсутність укладення у письмовій формі договорів не свідчить про безтоварність та фіктивність господарських операцій, оскільки договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 року по справі №809/1718/15 та від 06 квітня 2021 року по справі №809/942/17.

В той же час суд, дослідивши надані договори та первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій, дійшов висновку про наявність суттєвих недоліків та розбіжностей у них, що свідчить про необґрунтованість таких господарських операцій.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції до внесення змін Законом № 1724-VIII від 03.11.2016 року), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції після внесення змін Законом № 1724-VIII від 03.11.2016 року), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Дослідивши надані позивачем первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій, суд зазначає наступне.

Так, щодо господарських відносин позивача з ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО», вбачаються наступні недоліки та розбіжності у наданих до суду документах:

- у договорі №18-к на виконання робіт предметом договору є виконання земляних та інших будівельно-монтажних робіт за адресою: с.Нові Безрадичі, с/т Авгур, Обухівського району, Київської області, при цьому у договірній ціні, довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акті приймання виконаних будівельних робіт зазначено «будівництво Капітальний ремонт автомобільного шляху Н-01 Київ-Знаменка. Земляні роботи при улаштуванні футлярів»;

- договірна ціна складена станом на 09.02.2016 року, в той час як господарські відносини між позивачем та вказаним контрагентом виникли 12.05.2016 року;

- у довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та актах приймання виконаних будівельних робіт відсутня інформація щодо місця їх складання та посад осіб, що їх підписали, довідки не містять дату їх підписання підрядником, а акти не містять дати їх складання.

Окрім цього, згідно договору №18-к на виконання робіт, вбачається, що його обов`язковим додатком є кошторис, який позивачем до суду не надано.

Відповідно до п.3 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 р. N 668, договірна ціна - визначена на основі кошторису, узгоджена сторонами і обумовлена у договорі підряду ціна (вартість) робіт; кошторис - зведені витрати, зведені кошторисні розрахунки, об`єктні та локальні кошторисні розрахунки, об`єктні та локальні кошториси, кошториси на окремі види робіт, кошториси на проектні та пошукові роботи, інші розрахунки витрат на будівництво, складені за встановленою формою, на основі яких визначається кошторисна вартість будівництва і договірна ціна. Кошторисна вартість будівництва може визначатися у приблизному або твердому кошторисі. Кошторис вважається твердим, якщо договором підряду не передбачено інше. Зміни до твердого кошторису можуть бути внесені лише за згодою сторін.

Враховуючи те, що договором №18-к на виконання робіт було визначено ціну договору 160000,00 грн., яка була сплачена згідно платіжного доручення №45 від 19 травня 2016 року, позивачем та ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» повинен був бути складений твердий кошторис, на підставі якого і мала бути підписана договірна ціна.

В той же час, враховуючи умови вказаного договору про те, що позивачем оплачується вартість виконаних робіт після складання акту виконаних робіт, вбачається, що станом на момент оплати 19.05.2016 року вищевказаний договір повинен був бути виконаним, однак договірна ціна (т.2 а.с.1) була підписана позивачем лише 31 травня 2016 року.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про недоведеність реальності господарських операцій ТОВ «СН І Т» та ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО».

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІЗНЕС» суд зазначає, що наявні наступні недоліки та розбіжності у наданих до суду видаткових накладних:

1) №10102, №10316, №10261, №12296, №110418, №110419, №110420 та №10103 - відсутня інформація щодо посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка отримала товари;

2) №12214, №12215, №122613, №122710, №111813, №10135, №10242 та №102613 - відсутня інформація щодо посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка отримала товари;

3) у видаткових накладних відсутнє місце їх складання (щодо тих, які складені до набрання чинності Законом № 1724-VIII від 03.11.2016 року).

Окрім цього, у вищевказаних податкових накладних та платіжних дорученнях про їх оплату містяться посилання на рахунки про оплату, однак їх засвідчених копій до суду не надано.

Також згідно вказаних видаткових накладних:

- товар отримувала особа від імені ТОВ «СН І Т», яка діяла на підставі довіреності, однак до суду їх засвідчених копій не надано;

- товар отримувався покупцем (ТОВ «СН І Т») шляхом самовивезення, однак позивачем доказів наявності у нього транспортних засобів та працевлаштування ним водіїв таких транспортних засобів не надано, так само як не надано доказів орендування транспортних засобів у третіх осіб.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що придбаний у ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІЗНЕС» товар використовувався при виконанні умов договору з ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» по будівельного-монтажних роботах в КУ «Міська лікарня №10».

Однак, позивачем до суду доказів використання ним таких товарів за вищевказаними видатковими накладними ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІЗНЕС» при виконанні будівельного-монтажних робіт в КУ «Міська лікарня №10» до суду не надано, так само як не надано доказів приймання-передачі таких товарів третім особам.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про недоведеність реальності господарських операцій ТОВ «СН І Т» та ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІЗНЕС».

Щодо господарських відносин позивача з ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» суд зазначає, що вбачаються наступні недоліки та розбіжності у документах:

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та акт приймання виконаних будівельних робіт (т.2 а.с.48-70) не містять інформацію про дату їх підписання та про осіб, які їх підписали (посада, прізвище, ім`я та по батькові);

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та акт приймання виконаних будівельних робіт (т.2 а.с.71-76) не містять інформацію про дату їх підписання та про посади осіб, які їх підписали;

- видаткова накладна №202 від 27 грудня 2016 року не містить інформацію про осіб, які її підписали (посада, прізвище, ім`я та по батькові).

Також суд вказує, що:

- у договорі підряду №13/12/2016 зазначено, що виконавець виконує роботи, передбачені додатками та специфікаціями до даного договору, однак позивачем до суду додатки до договору та специфікації не надано;

- в акті приймання виконаних будівельних робіт наявне посилання на договірну ціну, а у платіжних дорученнях (т.2 а.с.78-80) - на рахунки №262 від 22.12.2016 року, №295 від 27.12.2016 року, №№317, 316 від 29.12.2016 року, однак засвідчених копій таких документів позивачем до суду не надано;

- згідно вищевказаної видаткової накладної товар отримувала особа на підставі довіреності, однак до суду її засвідченої копії не надано.

Суд зазначає, що за умовами договору підряду №13/12/2016 від 13 грудня 2016 року між ТОВ «СН І Т» (замовник) та ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» (виконавець), виконавець зобов`язується виконати роботи за цим договором з використанням власних засобів.

В той же час, вказаний договір не містить умов щодо матеріалів, які використовувались при виконанні будівельно-монтажних робіт в КУ "Міська лікарня №10" розташованої за адресою: м.Одеса вул.Маршала Малиновського №61.

З акту приймання виконаних будівельних робіт (т.2 а.с.49-70) вбачаються витрати ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» на придбання товару - матеріалів, використаних при виконанні будівельно-монтажних робіт в КУ "Міська лікарня №10", що суперечить поясненням представника позивача про те, що придбаний у ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІЗНЕС» товар використовувався при виконанні умов договору з ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» по будівельного-монтажних роботах в КУ «Міська лікарня №10».

Окрім цього щодо господарських відносин позивача з ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» про надання послуги по установці лічильників газу в 873 квартирах, суд зазначає, що з наданих на їх підтвердження документів неможливо встановити зміст вказаної господарської операції: відсутня інформація щодо адреси квартир, у яких відбувалось встановлення лічильників, на підставі чого позивач здійснював встановлення газових лічильників шляхом залучення підрядника ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС», тощо.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб`єкти господарювання, що: здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду докази на підтвердження того, що він здійснює розподіл природного газу на відповідній території та докази отримання ним дозволу на здійснення діяльності по встановлення вузлів обліку природного газу.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про недоведеність реальності господарських операцій ТОВ «СН І Т» та ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС».

Суд зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Як зазначено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 15 травня 2018 року по справі №815/3501/15: «…Отже, будь-які документи, в тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. …».

Аналогічний висновок зроблено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року по справі №815/1939/14: «…господарські операції … мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку. При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового (грошового) зобов`язання на підставі таких операцій.».

Як зазначено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 31 липня 2018 по справі №808/2549/17: «…Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Господарський договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку і його наявність свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, відтак, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. У зв`язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів. …».

Також суд зазначає, що позивачем у позовній заяві та у судовому засіданні жодним чином не заперечувались висновки контролюючого органу, наведені у Акті перевірки щодо його господарських відносин з ТОВ «ТРАНСТРЕЙД ПРОДЖЕКТ».

На підставі викладеного, суд доходить висновку про недоведеність реальності господарських операцій ТОВ «СН І Т» та ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІЗНЕС» та ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС», та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «СН І Т» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 16.10.2019 року № та № - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «СН І Т» (вул.Набережна, буд.10, с.Молодіжне, Овідіопольський р-н., Одеська обл., 67840, ).

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ).

Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2021 року.

Суддя О.А. Вовченко