Справа № 9901/22/21
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2021 року

Київ

справа №9901/22/21

адміністративне провадження №П/9901/22/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Бевзенка В.М., Стеценка С.Г., Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Приходько Н.І.,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Мовіле О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про витребування письмових доказів у справі №9901/22/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові комунікації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Рада національної безпеки і оборони України, про визнання протиправними та скасування частково указу Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»,-

у с т а н о в и в :

04 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з позовом до Президента України, в якому просив визнати протиправним та скасувати Указ Президента України №43/2021 від 02.02.2021 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові комунікації».

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправними та скасування частково указу Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Залучено до участі у справі Раду національної безпеки і оборони України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача.

Залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові комунікації» у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний Указ Президента України №43/2021 від 02 лютого 2021 року порушує його право як споживача аудіовізуальної інформації через припинення мовлення телевізійних каналів « NewsOne », «Zik», « 112».

Зокрема, позивач, із посиланням на статтю 7 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII та статтю 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, зазначає, що вказаними нормативно-правовими актами йому гарантовано право на отримання інформації, яке включає в себе, в тому числі, право на отримання аудіовізуальної інформації через телекомунікаційну мережу загального користування та свободу вибору форм і джерел одержання такої інформації.

До початку розгляду справи по суті позивач подав клопотання про витребування доказів, в якому просив:

1) витребувати у Ради національної безпеки і оборони України оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи письмової пропозиції Служби безпеки України з додатками, прийнятої рішенням від 02.02.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а також інформацію щодо наступних питань:

- чи проводилося засідання членів Ради національної безпеки і оборони України, за результатом якого було прийнято рішення від 02.02.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»?;

- якщо таке засідання проводилося, то у якій формі, де і коли саме (надавши протокол або інший документ про фіксацію вказаного засідання)?;

- якщо засідання не проводилося, то із застосуванням якої організаційної форми роботи Ради національної безпеки і оборони України було прийнято рішення від 02.02.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»?;

2) витребувати у Служби безпеки України оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи письмової пропозиції з додатками, внесеної до Ради національної безпеки і оборони України, на підставі якої було прийнято рішення від 02.02.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а також інформацію про час дату її внесення.

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначив, що фактичні підстави, які зумовили прийняття оскаржуваного указу, тобто зміст пропозицій, внесених ініціаторами застосування персональних санкцій, входять до предмету доказування у вказаній адміністративній справі. Огляд та правова оцінка їх змісту надасть суду змогу встановити, чи прийнято оскаржуваний указ Президента України №43/2021 від 02.02.2021 з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, тобто з дотриманням спрямованості на досягнення мети, передбаченої ст.1 Закону «Про санкції», а також обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, пропорційно тощо. Обставини, які посвідчуються вказаними доказами, дозволять суду об`єктивно та безсторонньо з`ясувати, наскільки обмеження, запровадженні оскаржуваним Указом Президента України, є необхідними у демократичному суспільстві.

Аналізуючи зазначені вище доводи, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Згідно статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Частинами 2-4 статті 79 КАС України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що позивач має подати докази або клопотання про їх витребування разом із поданням позовної заяви.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач уже заявляв клопотання про витребування доказів разом із позовною заявою.

У зазначеному вище першому клопотанні ОСОБА_1 , зокрема, просив: витребувати у Ради національної безпеки і оборони України оригінал та належним чином засвідчену копію письмової пропозиції Служби безпеки України з додатками, прийняту вказаним рішенням; витребувати у Служби безпеки України оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію письмової пропозиції з додатками, внесеної до Ради національної безпеки і оборони України, на підставі якої було прийнято рішення від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а також інформацію про час дату її внесення.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні зазначеного вище клопотання позивача в частині витребування у Ради національної безпеки і оборони України письмової пропозиції Служби безпеки України з додатками, прийнятої рішенням РНБО від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», та витребування у Служби безпеки України письмової пропозиції з додатками, внесеної до Ради національної безпеки і оборони України, на підставі якої було прийнято рішення від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а також інформації про час та дату її внесення, оскільки вказані докази не мають відношення до предмету доказування.

Оскільки судом уже вирішувалось клопотання про витребування письмової пропозиції Служби безпеки України з додатками, внесеної до Ради національної безпеки і оборони України, на підставі якої було прийнято рішення від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а також інформації про час та дату її внесення, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення в цій частині.

Щодо витребування у Ради національної безпеки і оборони України інформації стосовно питань, які указані позивачем у клопотанні, колегія суддів зазначає, що частина 2 статті 80 КАС України містить вимогу про необхідність конкретизації доказів, які бажає витребувати учасник справи.

Фактично позивач просить суд витребувати не письмові докази, а інформацію про обставини прийняття РНБО рішення від 2 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)». Проте, ОСОБА_1 , в порушення вимог пункту 4 частини 2 статті 80 КАС України, не надав суду доказів самостійного звернення до РНБО та СБУ із відповідними запитами про отримання такої інформації та не обгрунтував причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Таким чином, заявлене позивачем клопотання не відповідає вимогам статті 80 КАС України, а тому підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись статтею 80 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування письмових доказів у справі №9901/22/21 повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г. Стрелець

судді В.М. Бевзенко

С.Г. Стеценко

С.М. Чиркін

Л.В. Тацій