Справа № 308/10154/18
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУДД
У Х В А Л А

20 квітня 2021 рокум. Ужгород№ 308/10154/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: Литвин Степан Йосипович

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області представник Маровді Володимир Михайлович,

розглянувши у відритому судовому засіданні питання про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 2, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 20 квітня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі складено протягом 23 квітня 2021 року.

18 березня 2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

20 червня 2019 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі № 308/10154/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , починаючи з 14 серпня 2018 року, щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 90 % заробітної плати на відповідній посаді судді Господарського суду Закарпатської області, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволено. Зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , починаючи з 14 серпня 2018 року, щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 90 % заробітної плати на відповідній посаді судді Господарського суду Закарпатської області, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням виплачених сум. В решті рішення залишено без змін.

25 серпня 2020 року ухвалою суду замінено сторону (боржника) у виконавчих листах Закарпатського окружного адміністративного суду, виданих 14 серпня 2020 року у адміністративній справі № 308/10154/18, а саме боржника: Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 2, ) на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ).

22 лютого 2021 року ухвалою суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області протягом одного місяця з дати прийняття даної ухвали подати звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року по справі № 308/10154/18.

25 березня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області подало звіт про виконання рішення суду по справі в якому зазначено, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду, виконано 21 серпня 2020 року, що підтверджується розрахунками з автоматизованої системи розрахунку пенсій від 21.08.2020 року що містяться в матеріалах пенсійної справи № 56. Виплата довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 здійснюється в новому розмірі з урахуванням вищенаведеного рішення суду з 07.06.2019р., заборгованість пенсії/довічного грошового утримання судді за період з 14.08.2018 року по 06.06.2019 року в сумі 27379,68 грн. обліковано органами Пенсійного фонду України та буде виплачено після надходження коштів з Державного бюджету України. Таким чином, з 21.08.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області пенсійну справу впорядковано починаючи з 14.08.2018 року в частині призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 %, сума якого складала 23787,00 грн. з урахуванням страхового стажу 34 роки 7 місяців 23 дні, в тому числі суддівського - 25 років 8 місяців 10 днів. Також на виконання вищезазначених рішень судів було розраховано борг за період з 14.08.2018 року по 20.06.2019 року в сумі 27379,68 грн. Невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Що стосується судових витрат, то повідомляємо, що постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного або місцевих бюджетів або боржників.

07 квітня 2021 року представником позивача подано до суду клопотання про застосування фінансового стягнення та неподання звіту про виконання рішення.

Клопотання обґрунтовано тим, що листом від 22.02.2021р. №692-495/й-02/8-0700/21 відповідач поінформував позивача про те, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №308/10154/18, не було виконане. Згідно цього листа, за період з 14.08.2018р. по 20.06.2019р. (копія додається) заборгованість по щомісячному довічному грошовому утриманню судді у відставці ОСОБА_1 становить суму 27379,68 грн. При цьому, несплату цього боргу відповідач мотивує дією Постанови KM України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», яка скасована Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020р. у справі №640/5248/19. Окрім того, як слідує із наведеного вище листа, відповідачем не виконано також судове зобов`язання щодо виплати, починаючи з 14 серпня 2018 року, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % заробітної плати на відповідній посаді судді Господарського суду Закарпатської області, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням виплачених сум, що, як юридичне явище, вказує на невиконання судового рішення у справі №380/10154/18. Зазначене підтверджується рішенням відповідача від 30.12.2020р. №56. Як слідує із цього рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області, розмір грошового утримання судді ОСОБА_1 із 90 відсотків окладу діючого судді було зменшено до 52 відсотка, всупереч судовому рішенню. Невиконання цієї вимоги суду привело до заборгованості по виплаті грошового утримання у сумі 108237,05 грн. А із урахуванням розміру грошової винагороди ОСОБА_1 на рівні 90% від окладу діючого судді, ця заборгованість за період з 19.02.2020 року по 30.12.2020 року становить 187335 грн., що на 79097 грн. більше боргу, визнаного відповідачем. Окрім того, за період з 30.12.2020р. по 18.03.2021р., зважаючи на заниження розміру грошового утримання із 90% на 52%, ОСОБА_1 не було сплачено грошове утримання; розмір боргу по грошовому утриманню судді складає 118615,86 грн. Таким чином, станом на час подання суду відповідачем свого неправдивого звіту про виконання судового рішення у справі №308/10154/18, Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області не виконано рішення суду по справі №308/10154/18 у наступному: 1) не погашено заборгованість по виплаті грошового утримання судді за період з 14.08.2018р. по 20.06.2019р. у сумі 27379,68 грн.; 2) не погашено заборгованість по виплаті грошового утримання судді за період з 19.02.2020 року по 30.12.2020 року у сумі 187335 грн.; 3) не погашено заборгованість по виплаті грошового утримання судді 118615,86 грн. борг за період з 30.12.2020р. по 18.03.2021р.; 4) не виконано вимогу суду якою зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , починаючи з 14 серпня 2018 року, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % заробітної плати на відповідній посаді судді Господарського суду Закарпатської області, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням виплачених сум; 5) звіт відповідача містить неправдиві відомості про відсутність бюджетного фінансування на виплату суддям у відставці щомісячного довічного грошового утримання; 6) звіт відповідача не місить доказів відсутності боргу перед ОСОБА_1 . Зважаючи на таке, звіт відповідача, який містить неправдиві відомості не може вважатися звітом про належне виконання судового рішення.

Позивач у судовому засіданні додатково пояснив, що рішення суду не виконано, а звіт не містить доказів виконання рішення. Зазначив, що відповідачем приховується заборгованість, оскільки така мала бути донесеною до Казначейства для виділення коштів така має бути адресною. Крім того, заборгованість має обліковуватись, відповідно до Порядку обліку зобов`язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державного казначейства України № 136. Боржником порушуються приписи 48 Бюджетного кодексу України та вказує на можливість застосування до порушників бюджетного законодавства заходів фінансово-правової відповідальності за ст. 117 Бюджетного кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання як безпідставного, оскільки не виконання рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Розглянувши звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області про виконання рішення суду по справі та клопотання позивача про накладення штрафу, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з статтею 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

18 березня 2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області по відмові в призначенні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати. Зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби та половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі сімсот чотири гривні.

20 червня 2019 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі № 308/10154/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , починаючи з 14 серпня 2018 року, щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 90 % заробітної плати на відповідній посаді судді Господарського суду Закарпатської області, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволено. Зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , починаючи з 14 серпня 2018 року, щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 90 % заробітної плати на відповідній посаді судді Господарського суду Закарпатської області, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням виплачених сум. В решті рішення залишено без змін.

21 серпня 2020 року на підставі рішення по справі № 308/10154/18 здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді із розрахунку 90 % суддівської винагороди з 14 серпня 2018 року, (т.2 а.с. 9-23).

Відповідно до протоколу за період з 14 серпня 2018 року по 06 червня 2019 року борг за рішенням суду складає 27 379,68 грн., (т.2 а.с. 24).

30 грудня 2020 року рішенням № 56 ОСОБА_1 здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді із розрахунку 52 % суддівської винагороди.

05 лютого 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом надало відповідь ОСОБА_1 , в якому зазначили, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року по справі № 308/10154/18 пенсійну справу впорядковано 21 серпня 2020 року починаючи з 14.08.2018 року в частині призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 %, сума якого складала 23 787, 00 грн. з урахуванням страхового стажу 34 роки 7 місяців 23 дні, в тому числі суддівського 25 років 8 місяців 10 днів. Також на виконання вищезазначених рішень судів було розраховано борг за період з 14.08.2018 року по 20.06.2019 року в сумі 27 379,68 грн. Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на той час регулювався Постановою КМУ від 22 серпня 2018 року № 649. Відділом перерахунків пенсій № 1 (м. Ужгород) пенсійну справу 20.12.2020 року було опрацьовано та проведено перерахунок пенсії починаючи з 19.02.2020 року. Таким чином, керуючись п.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на сьогодні розмір Вашої пенсії, обчислений в розмірі 52% грошового утримання судді та становить 54105,48 грн.( 104049,00 х 52%) Сума в розмірі 54105,48 грн. за грудень 2020 року була виплачена в січні місяці 2021 року (42565,50 грн. - основною відомістю та 11539, 98 грн. - додатковою відомістю). Також, на виконання рішення № 260/3310/20 від 17.11.2020 розраховано борг за період з 19.02.2020 року по 30.12.2020 року в сумі 108237,05 грн. Одночасно звертають увагу, що Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 року по справі No308/10154/18 не містить зобов`язань щодо проведення перерахунків щомісячного довічного з грошового утримання, які могли б виникнути у майбутньому із розрахунку 90% суддівської винагороди та з врахуванням інших довідок.

Разом з тим, Постанову KM України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» скасовано Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020р. у справі № 640/5248/19 .

Посилання стягувача на Порядок обліку зобов`язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державного казначейства України № 136 є безпідставним, оскільки такий втратив чинність відповідно до наказу Міністерства фінансів № 309 від 02.03.2012.

02 березня 2012 року набрав чинності Порядок реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 02.03.2012 № 309, однак даний Порядок не стосується спірних правовідносин.

Щодо доводів про те, що боржник не є розпорядником бюджетних коштів, суд зазначає наступне.

Приписами абзацу другого пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 № 28-2 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 ( далі Положення № 28-2), визначено, що управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 3, 5, 8 пункту 4 вказаного Положення).

Таким чином, фінансування пенсійних виплат на виконання судового рішення у справі № 308/10154/18 має бути здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, тобто доводи боржника про те, що він не є розпорядником коштів, є необґрунтованими.

Суд звертає увагу на те, що здійснення перерахунку та нарахування довічного грошового утримання є лише передумовою її виплати, однак не свідчить про повне виконання рішення суду.

З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.

Невиконання рішення суду на протязі тривалого часу є порушенням права на справедливий судовий розгляд, що є порушенням Конвенції по правам людини.

Порядок правового регулювання накладення штрафу за невиконання судового рішення визначений законодавчими положеннями статті 382 КАС України.

Так, згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 КАС України).

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу на невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.

При цьому, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 10 Положення № 28-2, начальник головного управління Фонду, зокрема, здійснює керівництво головним управлінням Фонду, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, очолює колегію, організовує та забезпечує її роботу; забезпечує виконання головним управлінням Фонду та управліннями Фонду вимог Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, а також постанов правління та наказів Фонду; представляє головне управління Фонду в державних органах, громадських організаціях, у тому числі в міжнародних, без доручення підписує документи від імені головного управління Фонду; звітує перед Головою правління Фонду щодо виконання покладених на головне управління Фонду завдань та планів роботи.

Таким чином, начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області є головною посадовою особою вказаного органу, представляє Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області як орган державної влади та є відповідальним за виконання судового рішення.

Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення у строк, встановлений судом, та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Суд вважає достатніми підстави для накладення штрафу на керівника відповідача - суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, оскільки рішення суду, яке набрало законної сили залишається невиконаним. Відповідачем доказів належного обліку та формування заборгованості перед стягувачем суду не надав, як і не надно жодних доказів, які б свідчили про активні, добросовісні дії спрямовані на виконання судових рішень у даній справі. Штраф за невиконання постанови суду накладається на керівника суб`єкта владних повноважень незалежного від того, чи залучався такий керівник як відповідач при прийнятті відповідної постанови.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року встановлено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб у сумі 2 270,00 грн.

Визначаючи розмір штрафу, суд дійшов висновку про необхідність його застосування у мінімальному розмірі, тобто, на рівні двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір буде достатнім для відповідача, та спонукатиме його виконати рішення суду.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю доказів виконання відповідачем у повному обсязі у встановлений судом строк рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі № 308/10154/18 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року, належить стягнути на користь позивача 22 700,00 грн., іншу половину штрафу в розмірі 22700 грн. - в дохід Державного бюджету України.

Враховуючи те, що рішення у даній справі залишається невиконаним відповідачем у повному обсязі і зважаючи на відсутність належних доказів того, що відповідачем вживаються заходи для такого виконання, приймаючи до уваги те, що судом вже встановлювався відповідачу термін для подання звіту про виконання рішення, суд вважає за необхідне встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області новий строк (20 робочих днів) з дати отримання цієї ухвали, для подачі Закарпатському окружному адміністративному суду звіту про повне та належне виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року по справі № 308/10154/18.

Керуючись статтями 14, 243, 256, 370, 382, КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 з питань судового контролю за виконанням рішення у справі №308/10154/18 та стягнення штрафу - задовольнити.

2. Визнати поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області звіт за №0700-0802-7/11329 від 18.03.2021 року таким, що не підтверджує виконання рішення суду належним чином та у повному обсязі.

3. Накласти штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів (2270 грн), встановлених для працездатних осіб, станом на дату прийняття даної ухвали в розмірі 45 400, 00 грн (сорок п`ять тисяч чотириста гривень, 00 коп.) на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (юр. адреса: 88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) .

4. Половину штрафу (50%) у розмірі 22 700, 00 грн (двадцять дві тисячі сімсот гривень, 00 коп.) стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

5. Половину штрафу (50%) у розмірі 22 700, 00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень, 00 коп.) стягнути на користь Державного бюджету України, утримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026007, Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Штраф (як засіб процесуального примусу) накладений на ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується штраф), за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення штрафу).

6. Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області новий строк (20 робочих днів) з дати отримання цієї ухвали, для подачі Закарпатському окружному адміністративному суду звіту про повне та належне виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року по справі № 308/10154/18.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 КАС України та може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Т.В.Скраль