Справа № 540/477/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/477/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Херсонської області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 08.12.2020 року №171849, №171848,

встановив:

11 лютого 2021 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Херсонської області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання незаконними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 08.12.2020 року №171849, №171848.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не є автомобільним перевізником та не здійснює перевезень вантажів самостійно або з допомогою найманих осіб. Належний йому, зазначений в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №258213 від 07.11.2020 року вантажний автомобіль в законному порядку було надано в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 . Під час вчинення порушення водій ОСОБА_3 від імені автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_2 здійснював перевезення вантажу ТОВ «Ресурсметал» для ПП «Перемога». Позивач стверджує, що він не є суб`єктом правопорушення і не може нести відповідальність відповідно до ст.ст. 48, 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", якими керувалось Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки Херсонська область при винесенні постанов №171848 та №171849 від 08 грудня 2020 року. На підставі наведеного просить скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 171848 та №171849 від 08 грудня 2020 року про застосування штрафу в розмірі 34000 грн. та в розмірі 1700 грн. відповідно.

Ухвалою суду від 15.02.2021 адміністративний позов було залишено без руху та встановлено строк позивачу для усунення її недоліків. В установлений строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 23.02.2021 року відкрито спрощене провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

13 квітня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнаються з таких підстав. За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки МАN, номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на одиночну вісь склало 14,05 т при нормативно допустимому - 11 т. Також встановлено не оформлення ТТН або інших документів на вантаж визначених законодавством, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , посвідчення водія. Стосовно позиції позивача, що станом на час проведення рейдової перевірки він не був автомобільним перевізником, то, на думку відповідача, така позиція не заслуговує на увагу, оскільки у ФОП ОСОБА_1 серед видів діяльності відсутнє надання в оренду вантажних автомобілів. Натомість у ФОП ОСОБА_2 відсутній такий вид діяльності, як «Вантажний автомобільний транспорт». Оскільки позивач не спростував виявлених порушень, то відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити їх задоволенні.

Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року залучено до участі у справі у якості другого відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - відповідач-2).

14.04.2021, представником відповідача подано до суду заяву про витребування у позивача документи про сплату ОСОБА_2 орендної плати ОСОБА_1 за листопад 2020 року та Акт приймання - передачі транспортного засобу.

Суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки в матеріалах справи наявні усі докази для розгляду справи по суті, а витребувані відповідачем документи не відносяться до предмету доказування.

Відповідач-1 про свою позицію суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Розглянувши надані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 є належним чином зареєстрованим суб`єктом господарювання та здійснює вид діяльності за КВЕД 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт.

30 жовтня 2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди транспортного засобу. Предметом оренди є автомобіль марки MAN, модель TGX 18.440, тип - вантажний спеціалізований сідловий тягач - Е,…, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Цільове призначення предмета оренди - перевезення вантажів.

Відповідно до пп.2.1.1 п.2.1 розділу 2 договору оренди транспортного засобу орендарю разом з предметом оренди передається технічна документація на останній, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , видане ТСЦ 5152.

07.11.2020 року ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3 ) здійснював автоперевезення вантажу «ячмінь» вагою 27500 кг. насипом, орендованим у ФОП ОСОБА_1 вантажним автомобілем «MAN» НОМЕР_4 з причепом НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_3 , на підставі ТТН №681655 від 07.11.2020 року.

07.11.2020 року о 23 год. 46 хв. на ділянці 203 км+500 м автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ вантажний автомобіль був зупинений службовими особами відповідача-1 для проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки службовими особами відповідача-1 складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 258213 від 07.11.2020 року.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових обмежень на одиночну вісь з перевищенням встановлених п.22.5 ПДР вагових норм на 27,73%, навантаження склало 14050 кг.

- неоформлена ТТН або інший документа на вантаж визначений законодавством, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , посвідчення водія.

Разом з актом перевірки посадовими особами відповідача-1 складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №035094 від 07.11.2020 року; довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №040279 від 07.11.2020 року; розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами України загального користування до акту від 07.11.2020 року №035094 на суму 102,60 євро.

В подальшому висновки акту перевірки стали підставою для винесення постанови №171848 від 08.12.2020 року, якою за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі абз.16 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 34000 грн.

А також винесено постанову №171849 від 08.12.2020 року, якою за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700 грн.

Позивач не погодився з правомірністю зазначених постанов та звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору по суті суд враховує наступне.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Згідно з абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

За правилами частини четвертої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

В акті перевірки від 07 листопада 2020 року встановлено факт перевищення вагових обмежень на одиночну вісь, а також факт відсутності у водія та у перевізника документів передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

З аналізу статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" слідує, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються за порушення законодавства про автомобільний транспорт саме до автомобільних перевізників.

За визначенням статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Отже, власником транспортного засобу і автомобільним перевізником не завжди є одна і та сама особа.

Сторонами не заперечується, що власником автомобілю марки MAN, модель TGX 18.440, тип - вантажний спеціалізований сідловий тягач - Е, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Водночас, з наявної в матеріалах справи товарно-транспортної накладної №681655 від 07 листопада 2020 року, оформленою вантажовідправником ТОВ "Ресурсметал", автомобільним перевізником зазначено ПП ОСОБА_2 .

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 не був перевізником на момент проведення рейдової перевірки 07 листопада 2020 року при перевезенні вантажу.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні: послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Статтею 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Згідно із розділом 1 (Терміни та поняття) Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Правила №363), наведені у цих Правилах терміни та поняття вживаються в такому значенні:

перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами;

договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання;

замовлення на перевезення вантажів - документ, який подає вантажовідправник перевізникові на доставляння обумовленої партії вантажів в узгоджені терміни;

замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів;

вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення;

вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Також за змістом визначень, що наведені у Правилах №363, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до пункту 11.1 розділу 11 (Правила оформлення документів на перевезення) Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року №207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах (пункт 1). При цьому, як вбачається із пункту 1 вказаного Переліку, для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, необхідно мати товарно-транспортну накладну.

Із змісту товарно-транспортної накладної №681655 від 07 листопада 2020 року вбачається, що вантажовідправником ячменю є ТОВ "Ресурметал", перевізником зазначено ПП ОСОБА_2 , пункт навантаження - м. Херсон, пункт розвантаження - Миколаївська область с. Шевченкове, вантажоодержувач - ПП "Перемога". Перевезення здійснюється автомобілем МАN, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 .

Ці обставини, на думку суду, спростовують висновки відповідача про те, що перевезення 07 листопада 2020 року вантажу автомобілем марки МАN, державний номерний знак НОМЕР_1 з перевищенням вагових параметрів без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданого компетентними уповноваженими органами та без наявності відповідних документів, здійснювалося водієм ОСОБА_3 , а перевізником є ПП ОСОБА_2 .

Доказів про те, що водій ОСОБА_3 здійснював перевезення вантажу в інтересах позивача відповідач не надав.

Відтак, у ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки акту перевірки від 07 листопада 2020 року про порушення саме позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач-1 як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності оскаржуваної постанови.

Отже, з наведених вище підстав та виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позов належить задовольнити повністю шляхом прийняття рішення про визнання протиправними та скасування прийнятих на підставі зазначеного акту постанов від 08 грудня 2020 року №171848 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000,00 грн. та від 08 грудня 2020 року №171849 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 грн. оскільки ці постанови ґрунтуються на помилкових висновках та на не перевірених обставинах.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №171848 від 08.12.2020 року, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34000,00 грн.

Визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №171849 від 08.12.2020 року, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) ( ; 03135, м.Київ, пр.Перемоги, 14) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 ) сплачений судовий збір у сумі 2270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 113070200