Справа № 140/2551/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2551/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області, пенсійний орган) про визнання протиправними дій та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 26 жовтня 2020 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04 квітня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи та з 26 грудня 2011 року отримує пенсію по інвалідності, яка обчислена із страхового стажу 36 років 03 місяці 11 днів, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та станом на вересень 2020 року становила 3907,67 грн, з 26 жовтня 200 року позивач отримує пенсію за віком в розмірі 5645,98 грн.

Позивач вказує, що відповідач в порушення вимог частини першої статті 18 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» своєчасно не повідомив її як інваліда 2 групи про право на більшу пенсію (пенсію за віком), у зв`язку із досягненням 03 квітня 2020 року відповідного віку - 59 років 6 місяців, тоді як необхідності додатково звертатися та особисто відвідувати органи Пенсійного Фонду з приводу призначення пенсії за віком не було, оскільки сервіс Пенсійного фонду дозволяє надавати потрібну інформацію для призначення пенсії за віком заздалегідь та проводити перевірку наявних у фонді даних.

ОСОБА_1 29 грудня 2020 року звернулася до пенсійного органу із електронною заявою про перегляд рішення про призначення пенсії за віком із іншої дати, а саме не з 26 жовтня 2020 року, а з часу набуття відповідного віку, який надавав право на пенсію за віком, з урахуванням додаткового страхового стажу, однак відповідач листом від 13 січня 2021 року №201-18027/8-02/8-0300/21 повідомив, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, а тому при проведенні перерахунку розміру пенсії позивача з 26 жовтня 2020 року дотримано норм чинного пенсійного законодавства.

Таку відмову відповідача провести перерахунок та призначити пенсію за віком з 04 квітня 2020 року позивач уважає неправомірною та такою що порушує її право на соціальний захист, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 08 квітня 2021 року №0300-0802-8/16501, відповідач позовних вимог не визнав, повідомив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії з 26 грудня 2011 року по 25 жовтня 2020 року - по інвалідності у розмірі 90% пенсії за віком та з 26 жовтня 2020 року по даний час - за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Зазначає, що у квітні 2020 року позивач досягла пенсійного віку - 59 років 6 місяців відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058, при цьому заяву про перехід на інший вид пенсії - пенсію за віком ОСОБА_1 було подано до ГУ ПФУ у Волинській області лише 26 жовтня 2020 року.

Позивач 30 липня 2020 року звернулась до ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, однак розглянувши зазначену заяву та провівши відповідні розрахунки розміру пенсії, було встановлено недоцільність переведення на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, оскільки це привело б до зменшення розміру пенсійної виплати.

Пенсійний орган звертає увагу, що не порушив права позивача не повідомивши її про те, що вона має право на більшу пенсію, бо таке інформування Законом України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» не передбачене, а відповідно до частини другої статті 18 цього Закону та на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» здійснив перерахунок пенсії позивачеві, згідно поданої 26 жовтня 2020 року, в установленому законом порядку заяви.

З урахуванням зазначеного, відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 25-30).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленння учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України (арк.спр. 20).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 26 грудня 2011 року отримує пенсію по інвалідності, яка обчислена із страхового стажу 36 років 03 місяці 11 днів відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказані обставини підтверджуються пенсійним посвідченням № від 11 березня 2015 року №818520 та протоколом про призначення пенсії від 29 лютого 2012 року №14106 (арк. спр. 7, 31-32).

Позивач 30 липня 2020 року звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 01 липня 2020 року (арк. спр. 9), однак ГУ ПФУ у Волинській області листом від 17 серпня 2020 року №10959-11134/Я-02/8-0300/20 повідомило, що розмір пенсії на даний час визначено з урахуванням 44 роки 5 місяців 14 днів страхового стажу, в тому числі: 5 років 7 місяців 3 днів - додаткового стажу (коефіцієнт стажу - 0,44417) та середньомісячного заробітку 9235,59грн, взятого за період з 01 липня 2000 року по 31 січня 2012 року та обчисленого із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 - 4888,83 грн (коефіцієнт заробітку - 1,88912), та становить 3907,67 грн (4341,85 грн х 90%), а у разі переведення на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, розмір пенсії при цьому зменшується, оскільки не встановлюється додатковий стаж (арк. спр. 10).

У листі від 29 жовтня 2020 року №15702-16126/Я-02/8-0300/20 відповідач повторно зазначив про те, що у разі переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, розмір пенсії зменшується, одночасно повідомивши про доцільність переведення на пенсію за віком (арк. спр. 14).

На підставі заяви позивача від 26 жовтня 2020 року про перехід на інший вид пенсії - на пенсію за віком (арк. спр. 38), ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 03 листопада 2020 року №32 про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком з 26 жовтня 2020 року (арк. спр. 39).

Позивач звернулася до пенсійного органу із заявою від 29 грудня 2020 року про перегляд рішення про призначення пенсії за віком, в якій просила роз`яснити чи мала вона право на пенсію за віком, з урахуванням додаткового страхового стажу раніше 60-ти річного віку та у разі наявності такого права провести перерахунок та призначити пенсію за віком з часу набуття відповідного віку (арк. спр. 15-16).

З результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ у Волинській області листом від 13 січня 2021 року №201-18027/Я-02/8-0300/21 повідомило, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, а тому при проведенні перерахунку розміру пенсії позивача з 26 жовтня 2020 року дотримано норм чинного пенсійного законодавства (арк. спр. 17-18).

ОСОБА_1 не погоджуючись з такими діями пенсійного органу та рішенням про призначення їй пенсії за віком з 26 жовтня 2020 року звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року" №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з положеннями статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено такий вид трудової пенсії як за вислугу років.

Отже, з вищенаведеного можна дійти висновку, що законодавством передбачено чотири види пенсій.

Відповідно до статті Закону №1788-ХІІ, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією.

За приписами частини першої статті 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Отже, величина пенсійних виплат для осіб з інвалідністю 1, 2 і 3 груп визначається в процентному співвідношенні пенсії за віком.

Пунктом 2 частини першої статті 45 Закону №1058-IV передбачено, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Як установлено судом та не заперечується сторонами на підставі заяви ОСОБА_1 від 27 лютого 2011 року (арк. спр. 33) останній з 26 грудня 2011 року було призначено пенсію по інвалідності у розмірі 90% пенсії за віком, з 26 жовтня 2020 року її було переведено з одного виду пенсії - по інвалідності, на інший вид пенсії - за віком.

Однак у поданій позовній заяві, позивач зазначає, що відповідач мав здійснити її переведення на пенсію за віком не з 26 жовтня 2020 року, а з часу набуття відповідного віку, який надавав право на пенсію за віком - 04 квітня 2020 року, тобто спірною є дати з якої ОСОБА_1 мала бути призначена пенсія за віком.

З привод зазначеного, суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Аналогічні норми містяться і у статті 6 Закону №1788-ХІІ, відповідно до якої особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Таким чином, статтею 10 Закону №1058-IV гарантовано особі право вибору пенсійних виплат та передбачено право особи, яка має одночасно право на різні види пенсії, самостійно обирати один з видів, а також переводитись з одного виду пенсії на інший.

Статтею 26 Закону №1058 визначено, що право на призначення пенсії за віком мають жінки, які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року після досягнення ними 59 років 6 місяців та за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 - не менше 27 років.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квітні 2020 року досягла 59 років 6 місяців та набула права на пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058.

Разом з тим, суд зауважує, що за приписами частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 1.5. Порядку №22-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Пунктом 1.7. Порядку №22-1 передбачено, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно пункту 2.8 Порядку №22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до пункту 4.1. Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Нормами пункту 4.3 Порядку №22-1 визначено, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З аналізу наведених норм слідує, що у разі виникнення у громадянина права на різні види пенсій він може обрати на свій розсуд найбільш вигідний для нього вид пенсії та переведенням з одного виду пенсії на інший є зміною виду пенсії, що визначені статтею 9 Закону №1058-IV та статтею 2 Закону №1788-XII.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для проведення перерахунку пенсії є заява встановленого зразка, а також додані до неї документи, які підтверджують право на такий перерахунок, надані до органу Пенсійного фонду України в установленому чинним законодавством порядку.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься лише заява позивача від 26 жовтня 2020 року за формою (додатком 3) Порядку №22-1 про перехід на інший вид пенсії - на пенсію за віком (арк. спр. 38).

Позивачем не доведено та в матеріалах пенсійної справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із відповідною заявою про переведення із пенсіх по інвалідності на пенсію за віком раніше вказаної дати.

Не може таким доказом слугувати і заява позивача від 30 липня 2020 року, в якій вона просила про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 01 липня 2020 року, тобто про перерахунок вже призначеної пенсії по інвалідності відповідно до частини другої статті 33 Закону №1058, а не про переведення на інший вид пенсії - пенсію за віком.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що на підставі частини першої статті 18 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" та на підставі статті 7 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" був зобов`язаний проінформувати її про виникнення права на пенсію за віком ще у квітні 2020 року, при досягненні нею 59 років 6 місяців, а то і раніше - за місяць до виникнення права на таку пенсію, оскільки такого обов`язку пенсійного органу вказаними нормами не передбачено.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь-якими обставинами, включаючи наявність інших доходів.

Поряд з цим, у даному випадку відповідачем не заперечується право позивача на перехід на пенсію за віком та вказаний вид пенсії ОСОБА_1 отримує з 26 жовтня 2020 року, проте у зв`язку із наявністю у неї права одночасно на два різних види пенсії (по інвалідності та за віком) право обрати на свій розсуд найбільш вигідний вид пенсії належало виключно позивачу та було реалізовано лише із поданням до пенсійного органу заяви встановленого зразка про переведенням з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", органи місцевого самоврядування зобов`язані інформувати осіб з інвалідністю про зміни і доповнення законодавства про соціальну захищеність осіб з інвалідністю. Нормативно-правові акти, які стосуються матеріального, соціально-побутового і медичного забезпечення осіб з інвалідністю, розробляються за участю громадських організацій осіб з інвалідністю.

Суд зауважує, що відповідач - ГУ ПФУ у Волинській області не є органом місцевого самоврядування, а виникнення у ОСОБА_1 права на переведення на пенсію за віком, зумовлено аж ніяк не змінами в законодавстві, а досягненням останньою відповідного віку, тому позивач необгрунтовано посилається на норми вищезазначеної статті.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням наведеного, на думку суду, відсутні правові підстави визнавати протиправними дії та скасовувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 26 жовтня 2020 року, оскільки саме 26 жовтня 2020 року позивачем була подана заява про переведення на вказаний вид пенсії.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Конституції України, Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 21 квітня 2021 року.