Справа № 200/2853/21-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 р. Справа№200/2853/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення заборгованості з пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, управління) про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати заборгованості з пенсії з 01 березня 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року, стягнення заборгованості з пенсії з 01 березня 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 77 360,33 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком, проте заборгованість за період з 01 березня 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 77360,33 грн. відповідачем не виплачена.

Позивачка вважає таку бездіяльність протиправною, тому звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк звернення, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

20 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі № 0540/6958/18-а позивачці поновлено виплату пенсії з 01 січня 2019 року. Заборгованість з пенсії, яка виникла з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року обліковується у пенсійному органі та буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку у Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі №0540/6858/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (площа Соборна,3 м. Слов`янськ, Донецька область, 84500) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2015 року, зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () відновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) виплату пенсії зі сплатою заборгованості по ній з 01.03.2015 року, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

З 01 січня 2019 року позивачці поновлено поточну виплату пенсії. Зазначений факт знайшов своє відображення у відзиві на позовну заяву та підтверджується наданим відповідачем скриншотом з особового рахунку з пенсійної справи позивачки.

Листом від 09 березня 2021 року на адвокатський запит відповідач повідомив, що по пенсійній справі позивачки обліковано борг з 01 березня 2015 року у розмірі 77360,33 грн. Пенсія за березень 2015 року була виплачена УПФУ в м. Дебальцево у розмірі 1742,46 грн. У зв`язку із невірним нарахуванням за березень 2015 року виникла переплата з пенсії у розмірі 22,78 грн., яка утримана із загальної суми боргу.

Відповідно до довідки Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у період з квітня 2015 року по липень 2018 року включно та з вересня 2018 року по грудень 2018 року включно позивачці нараховано, проте не виплачено пенсію у розмірі 77360,33 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 46 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При цьому відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії.

Судом встановлено, що відповідачем за період 01 квітня 2015 року (а не з березня 2015 року, як зазначає позивачка) по 31 липня 2018 року та з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року позивачці нараховано, проте не виплачено пенсію у розмірі 77360,33 грн.

Суд зауважує, що відповідач не заперечує право позивачки на отримання пенсії, проте зазначає про відсутність відповідного фінансування для проведення таких виплат. Суд критично ставиться до таких посилань відповідача як на підставу для невиплати позивачці заборгованості з пенсії, оскільки відсутність фінансування не може позбавляти права особи на своєчасне отримання належних сум пенсій, як це передбачено ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд також зазначає, що право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить сутність взятих на себе державою зобов`язань.

До такого висновку суд дійшов із врахуванням правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній у справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", в якій встановлений обов`язок держави, навіть за відсутності належного ефективного контролю над частиною власної території, вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що не виплачуючи позивачці пенсію за відсутності передбачених законом підстав, відповідач порушив право позивачки на отримання пенсії.

Разом з тим, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, заборгованість з пенсії, яка не виплачена позивачці, нарахована за період з 01 квітня 2015 року, а не з 01 березня 2015 року, як зазначила позивачка у позовній заяві, а тому суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльність управління щодо невиплати позивачці заборгованості з пенсії, яка утворилась за період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 77 360,33 грн. та стягнення на користь позивачки заборгованості з пенсії, яка утворилась за період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 77 360,33 грн.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року суд відстрочив позивачеві сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. до ухвалення судового рішення.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин судовий збір у розмірі 90,80 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України та у розмірі 817,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення заборгованості з пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії, яка виникла у період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 77 360,33 грн.

Стягнути зі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 77 360,33 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 90,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 817,20 грн.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 21 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко