Справа № 160/4289/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року Справа № 160/4289/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
23 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, в якій просить:
- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни щодо винесення постанови від 02.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64337540;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни від 02.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64337540.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною винесено постанови у виконавчому провадженні № 64337540: про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2021 року, про стягнення з боржника основної винагороди від 02.02.2021 року та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.02.2021 року.
Однак, позивач стверджує, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В., приймаючи до примусового виконання виконавчий документ та відкриваючи виконавче провадження № 64337540, не дотрималася вимоги статті 24 Закону України "Про виконавче провадження та без достатніх на те правових підстав, з порушенням правил територіальної діяльності, відкрила виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження його майна, а в іншому виконавчому окрузі.
Отже, відсутні законні підстави для відкриття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною виконавчого провадження про стягнення коштів з фізичної особи, яка мас місце проживання у місті Кам`янському Дніпропетровської області.
Таким чином, приватним виконавцем Малковою Марією Вікторівною не може бути доведено правомірності винесення нею постанов від 02.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64337540, від 02.02.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди та від 05.02.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 64337540.
Ухвалою суду від 25 березня 2021 року відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи у порядку визначеному ст. 287 КАС України.
29 березня 2021 року засобами електронного зв`язку та 20.04.2021 року засобами поштового зв`язку на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з наступним.
У відповідності до ст.ст. 24, 26 Закону України Про виконавче провадження 02 лютого 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64337540.
Відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки дії приватного виконавця були вчинені відповідно до Закону України Про виконавче провадження.
Так, частинами 2, 4 ст. 24 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Вказує, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження.
Стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Аланд, скориставшись правом, наданим йому ч. 1 ст. 24 Закону України Про виконавче провадження, надав перевагу зазначеному у виконавчому написі місцю проживання боржника, а саме: АДРЕСА_3 , що перебуває у виконавчому окрузі, у якому здійснює діяльність приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна.
Законом України Про виконавче провадження, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Міністерством юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (зі змінами), чи будь-яким іншим нормативно-правовим актом, не передбачено обов`язку приватного виконавця вимагати від стягувача документи на підтвердження інформації, що зазначена у виконавчому документі.
У спірному випадку, місце проживання боржника ОСОБА_1 , що зазначене у заяві стягувача про примусове виконання рішення, а саме: АДРЕСА_3 збігається з місцем проживання боржника, зазначеним у виконавчому написі.
Разом з цим, вчинення виконавчого напису (складення виконавчого документа) перебуває в межах повноважень відповідного нотаріуса, як і відповідальність за правильність наведених в ньому даних, а правомірність дій нотаріуса не є предметом спору та не підлягає оцінці у рамках даної адміністративної справи.
При прийнятті виконавчого документа до виконання приватним виконавцем було здійснено перевірку виконавчого напису на відповідність вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, за наслідками якої прийнято виконавчий документ на виконання.
Таким чином, виконавчий напис нотаріуса слугував підставою для відкриття спірного виконавчого провадження.
Враховуючи вищезазначене, дії приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження відповідають нормам чинного законодавства, а твердження боржника є безпідставними, що в свою чергу дає підставу суду відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Також, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною винесено постанову від 02.02.2021 року у виконавчому провадженні № 64337540 про стягнення з боржника основної винагороди щодо стягнення зі ОСОБА_1 основної винагороди у сумі 1 357,73 грн.
Крім того, відповідачем винесено постанову від 05.02.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 64337540 щодо звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 , які вій отримує від ТОВ фірма КУРС-ЛТД.
Вважаючи протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни щодо винесення постанови від 02.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64337540, а також протиправною дану постанову, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) після пред`явлення стягувачем виконавчого документа орган державної виконавчої служби (приватний виконавець) приймає одне з таких рішень:
про повернення виконавчого документа без виконання, або
про відкриття виконавчого провадження.
Згідно з пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Частиною другою статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII) встановлено, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (частина друга статті 24 Закону № 1404-VIII).
Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 1403-VIII фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».
Норми Закону № 1404-VIII не зобов`язують виконавця перевіряти достовірність зазначеної у виконавчому документів інформації до відкриття виконавчого провадження.
За таких обставин, суд встановив, що зазначення у виконавчому написі та у заяві недостовірної, за твердженнями позивача інформації, не могло бути законною підставою для повернення виконавчого напису без прийняття його до виконання.
Відповідно, відкриття виконавчого провадження було єдиним можливим варіантом дій виконавця.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 09.12.2020 у справі № 460/3537/20 Верховний Суд, зокрема, вказав: «… приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, у яких зазначено місце проживання/перебування боржника або місцезнаходження майна боржника, які знаходяться в межах його виконавчого округу … ураховуючи наведене вище нормативне регулювання та праворозуміння, правильне вирішення спору у вказаних категоріях справ залежить від того, чи знаходиться адреса місця проживання або місця перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, що вказана у виконавчому документів, в межах виконавчого округу приватного виконавця. Якщо адреса місця проживання/перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, вказана у виконавчому документі, знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, то відкриття виконавчого провадження, за умови дотримання приватним виконавцем інших вимог Закону № 1404-VIII, є правомірним … у справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій установлено, що у виконавчому написі … вказано адресу місця проживання боржника: АДРЕСА_3 … таку ж адресу місця проживання боржника … зазначено у заяві … про примусове виконання рішення … задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що матеріали виконавчого провадження, на підставі яких вчинено виконавчий напис, не містять даних про проживання ОСОБА_1 … за адресою: АДРЕСА_3, а в договорі про надання кредиту … вказано адресу місця реєстрації та фактичного проживання, АДРЕСА_2, отже, приватний виконавець протиправно відкрив виконавче провадження не за місцем реєстрації позивача та/або її проживання, а у виконавчому окрузі м. Києва. Верховний Суд вважає такі висновки судів попередніх інстанцій помилковими, виходячи із такого. Частиною четвертою статті 4 Закону № 1404 установлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа. На етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у приватного виконавця відсутній обов`язок, а отже і будь-який механізм, спрямований на перевірку законності виконавчого документа та правильності визначення в ньому адреси місця проживання/перебування боржника. Відповідальність за вчинення виконавчого напису відповідного до вимог Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 несе нотаріус, як особа, яка вчиняє виконавчий напис. Перевірка ж майнового стану боржника, розшук боржника та/або його майна здійснюється у вже відкритому виконавчому провадженні (частини друга, четверта статті 13, частина сьома статті 26, статті 36, частина восьма статті 48 Закону № 1404). Таким чином, на момент прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису … в якому було вказано адресу місця проживання боржника: АДРЕСА_3, що знаходиться в межах відповідного виконавчого округу, у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни були всі визначені законом підстави для його відкриття …».
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження, при тому, що місцем проживання боржника у виконавчому документі вказана адреса, яка знаходиться в межах виконавчого округу відповідача, не суперечить вимогам Закону № 1404-VIII та Закону № 1403-VIII.
Тобто, виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника - ОСОБА_1 знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що питання наявності чи відсутності у боржника майна (рухомого/нерухомого) в межах того чи іншого виконавчого округу не є спірним в межах даних правовідносин.
Таким чином, виконавчий напис нотаріуса слугував підставою для відкриття спірного виконавчого провадження.
Таким чином, постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни від 02.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64337540 винесена правомірно та скасуванню не підлягає.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року було відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до прийняття рішення у справі.
Частиною 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Статтею 4 Закону України Про судовий збір визначені розміри ставок судового збору.
Згідно зі ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 908,00 гривень.
З урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено та з урахуванням не сплати позивачем судового збору при зверненні до суду, суд приходить до висновку про стягнення з позивача в дохід Державного бюджету України судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову у розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник