Справа № 520/19217/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 р. № 520/19217/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправною та скасування вимоги ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-83739-17 від 11.11.2020 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваною вимогою, вважає її незаконною, оскільки, у відповідача відсутні підстави для винесення оскаржуваної податкової вимоги.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що спірна податкова вимога була сформована на підставі боргу, що міститься в інтегрованій картці платника податків, а тому, на думку відповідача, оскаржувана податкова вимога є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець з 2010 року та перебуває на податковому обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДПС у Харківській області, як фізична особа - підприємець з 07.04.2010 та з 01.04.2014 і до теперішнього часу діяльність здійснює на спрощеній системі оподаткування 2 група, є особою з ознакою яка здійснює незалежну професійну діяльність - адвокат, арбітражний керуючий, з 27.04.2015 року.

11.11.2020 року Головним управлінням ДПС у Харківській області відносно позивача було сформовано податкову вимогу №Ф-83739-17 на суму 45351,91 грн. зі сплати єдиного внеску.

Не погодившись з вказаною податковою вимогою позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно норми п. 4 частини другої ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску па загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (далі - Закон №2464) платники єдиного внеску, починаючі з жовтня 2013 року зобов`язані подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника у строки, встановлені законодавством.

Форми та строки подання звіту визначені розділом III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міндоходів України від 09.09.2013р. № 454 та зареєстрованого в Мінюсті України 20.09.2013р. за № 1628/24160. що діяв до 30.04.2015р. та розділом III Порядку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015р. № 435 та зареєстрованого в Мінюсті України 23.04.2015р. за № 460/26905. що дієз 30.04.2015р.

Платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464).

Відповідно до п. 2 ч. 1. ст. 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується, для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону,. - на суму доход) (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону №2464 визначено, що платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно із Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), адвокатська діяльність може здійснюватися, зокрема, фізичною особою індивідуальною.

Інформацію про організаційну форму адвокатської діяльності вноситься до Єдиного реєстру адвокатів України, ведення якого забезпечуються Радою адвокатів України.

Адвокат який здійснює адвокатську діяльність індивідуально є само зайнятою особою згідно зі ст. 13 Закону.

Згідно з плі 14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України незалежна професійна діяльність - діяльність адвокатів за умови, шо така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману ппаню не більше чотирьох фізичних осіб.

Так, фізична особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність не може бути підприємцем у межах такої адвокатської діяльності. Адвокатська діяльність не є підприємницькою і не може здійснюватися фізичною особою - підприємцем.

Разом з тим, згідно з нормами Закону № 5076 та ПК України, для фізичної особи, яка проводить незалежну адвокатську діяльність, не передбачено обмежень щодо одночасного здійснення підприємницької діяльності (відмінної від адвокатської) діяльності не забороненої законом, у разі реєстрації такої особи підприємцем.

Одночасно, слід зазначити що згідно зі ст. 5 Закону № 2464, обов`язки платників єдиного внеску виникають у осіб, зазначених в п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 з початку провадження такої діяльності.

Статтею 4 Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п. 4 ч. 1 зазначеної статті); особи, які провадять незалежну професійну діяльність (п. 5 ч. 1 зазначеної статті).

Отже, обов`язок стати на облік у контролюючих органах само зайнятої особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, як платника податків і як платника ЄСВ виникає у адвоката, якщо йому видано свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката.

Фізична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність та одночасно проводить незалежну професійну діяльність, веде окремий облік доходів/витрат,отриманих або понесених від провадження незалежної професійної діяльності і від підприємницької діяльності та здійснює окремо розрахунки з бюджетом.

Закон України від 06.12.2016 № 1774 - VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону № 2464, які набувають чинності 01.01.2017 року, а саме: платниками ЄСВ відповідно до п.4, 5 ч.1, ст..4 Закону №2464 є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які проводять незалежну професійну діяльність.

Враховуючи викладе, з 01.01.2017 року, особа, яка проводить незалежну професійну діяльність та не отримує дохід у звітному роціабо окремому місяці звітного року від такої діяльності, зобов`язана визначити базу нарахування єдиного внеску, незважаючи на наявність статусу фізичної особи - підприємця.

Водночас єдиний соціальний внесок нараховується відповідно до абз.3 п.2 ч.1 ст. 7 Закону № 2464 у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Нарахування єдиного внеску фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену здійснюють на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464).

Базою нарахування єдиного внеску осіб, які проводять незалежну професійну діяльність (п. 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону), - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо такими платниками не отримано дохід у звітному році або окремому місяці, звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, незважаючи на наявність статусу фізичної особи - підприємця. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Окрім того, суд звертає увагу, що обов`язок стати на облік до контролюючого органу само зайнятої особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, як платника податків і як платника єдиного внеску виникає у адвоката, який за даними Єдиного реєстру адвокатів України здійснює адвокатську діяльність, і така діяльність не є припиненою.

Підпунктом 4 п.6.7 «Порядку обліку платників податків і зборів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.12.2011 № 1562/20300, (далі - Порядок), встановлено, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа здійснює незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується в контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою незалежною професійною діяльністю.

У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом ) або через уповноваженого представника до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою №5 - ОПП з позначкою «Зміни» та копію документа, що підтверджує заяву право на провадження незалежною діяльність.

Крім того, згідно п. 13.2 Розділу XII «Порядку», якщо контролюючими органами при здійснені своїх функцій за результатами перевірок та звірок, або на підставі інформації інших державних органів чи відповідних держаних реєстраторів встановлено, що:

- фізична особа зареєстрована, яка особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, таким органом вживаються заходи, визначені п.п 3, п. 6.8 розділу VI «Порядку» і така особа обліковується в контролюючому органі, як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік».

Відповідно до п.66.1 ст. 66 ПК України та п. 9.1 Порядку підстави для внесення змін до облікових даних платників податків, зокрема є: документально підтверджена інформація, що подається платником податків; інформація органів державної реєстрації ( у тому числі, даних відповідних держаних реєстрів).

Форми та строки подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числітими які обрали спрощену систему оподаткування, та особам які проводятьнезалежну професійну діяльність, передбачено розділом ІІІ Порядку № 435.

Фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рікдо 10 лютого року, щонастає за звітним періодом.

Звітним періодом є календарний рік.

Особи, які провалять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт один раз на ркдо 01 травня року, що настає за звітним періодом.

Звітним періодом для них є календарний рік.

Відповідно до п.16 розділу IV Порядку № 435 особи, які провадять незалежну професійну діяльність, отримують дохід від цієї діяльності, та одночасно є фізичними особами - підприємцями, крім осіб зазначених у п. 3 розділу III цього Порядку, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти відповідно до виду діяльності та обраної системи оподаткування.

Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати та сплачувати єдиний внесок (п.1. ч. 2 ст. 6 Закону 2464).

Отже, в розумінні Закону № 2464 фізичні особи-підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, розглядаються як окремі платники єдиною внеску. При цьому, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, не звільняються від сплати єдиного внеску за себе, якщо вони одночасно були фізичними особами-підприємцями.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 31.10.2020 року згідно даних інтегрованої картки платника 1С «Податковий блок» (КБК 71040000) «ЄСВ за себе» обліковується недоїмка з єдиного соціального внеску ОСОБА_1 у сумі 45351,91 гривень.

З 01 січня 2018 року Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у п. 2 частини 1 ст. 7 Закону №2464 для бази нарахування єдиного внеску змінено період (рік на квартал).

Єдиний внесок для платників, зазначених у ст. 4 Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки, визначеної ст. 7 Закону бази нарахування єдиного внеску (ч. 5 ст. 8 Закон № 2464).

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 3 200,00 гривень.

У 2017 році, за який здійснено нарахування, мінімальний місячний розмір страховою внеску складав 704 гривні, в той час як річний - 8 448 грн.

Згідно АІС «Податковий блок» позивачем надано Звітність з єдиного соціального внеску за 2017 рік:

- як фізичною особою - підприємцем на загальній системі оподаткування 09.02.2018 надано Звіт за формою Додаток № 5 Таблиця № 1, у якій відображено суму нарахованого єдиного соціального внеску за січень - грудень 2017 року у розмірі 8448,00 грн термін подання до 10.02.2018 року.

- як особою, що здійснює незалежну професійну діяльність 09.02.2018 надано Звіт за формою Додаток № 5 Таблиця № 3, у якій відображено суму нарахованого єдиного соціального внеску за січень - грудень 2017 року у розмірі 8448,00 грн термін подання до 04.05.2018 року.

Вказане позивачем не оскаржується.

Проаналізувавши ІКП позивача починаючи з 31.01.2018 по 31.10.2020 то вбачається, що позивачем було самостійно подано Звітність про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску за 2017 рік як за ФОП та за незалежну професійну діяльність (адвокат), але сплата самостійно нарахованого єдиного соціального внеску в розмірі 8448,00 грн. проведена тільки за ФОП, в подальших звітних періодах (2018, 2019, 2020) сплати взагалі не було.

Доказів подання позивачем до контролюючого органу звітів за 2018-2020 роки матеріали справи не містять.

Отже, контролюючим органом здійснено відповідне нарахування єдиного соціального внеску за спірний період, що вбачається з розрахунку наданому відповідачем у відзиві на позов.

Спірну вимогу сформовано відповідно до п. 3 розділу VI Наказу №449 від 20.04.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску па загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яким визначено, що органи доходів і зборів надсилають платнику вимогу про сплату боргу, якщо платник мас на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Наявність у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску підтверджено даними інтегрованої картки платника, що позивачем не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з твердженнями позивача про відсутність у податкового органу підстав для винесення спірної податкової вимоги, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Інших доказів протиправності формування відповідачем спірної вимоги до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем правомірно сформовано оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 45351,91 грн., у зв`язку з чим, вказана є правомірною та не підлягає скасуванню.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваної вимоги, що не спростовано позивачем.

Таким чином, розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 20 квітня 2021 року.

Суддя Заічко О.В.