Справа № 810/3278/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

20 квітня 2021 року № 810/3278/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 по справі №810/3278/15 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України та Голови правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами:

- постанови Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 по справі №810/3278/15;

- ухвали Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 про роз`єднання позовів та передачу справи за підсудністю по справі №810/3278/15;

- ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 про повернення заяви про доповнення позовних вимог по справі №810/3278/15;

- ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 про повернення заяви про збільшення позовних вимог по справі №810/3278/15.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана заява була передана на розгляд судді Терлецької О.О.

25 березня 2021 року суддею Терлецькою О.О. було заявлено самовідвід та ухвалою від 25 березня 2021 року вказану заяву було задоволено у зв`язку з чим, заяву було передано до канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно ч.1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказана заява 29 березня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана на розгляд судді Дудіну С.О.

05 квітня 2021 року суддею Дудіним С.О. було заявлено самовідвід та ухвалою від 05 квітня 2021 року вказану заяву було задоволено у зв`язку з чим, заяву було передано до канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно ч.1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до розпорядження №163 від 07.04.2021 Київським окружним адміністративним судом було повторно призначено автоматичний розподіл справи №810/3278/15 у зв`язку з чим, вказана справа була передана на розгляд судді Кушновій А.О. 07 квітня 2021 року.

08 квітня 2021 року суддею Кушновою А.О. було заявлено самовідвід та ухвалою від 08 квітня 2021 року вказану заяву було задоволено у зв`язку з чим, заяву було передано до канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно ч.1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України

09 квітня 2021 року на підставі розпорядження Київського окружного адміністративного суду №166 було проведено повторний автоматизований розподіл справи №810/3278/15, за результатами якого справа була передана для розгляду судді Панченко Н.Д.

Згідно з акту Київського окружного адміністративного суду вказана справа була передана на розгляд судді Панченко Н.Д. 15 квітня 2021 року.

Так, у заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами позивач посилається, на те що

рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року по справі №1-247/2018(3393/18) вирішено визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування

рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року по справі №1-11/2018(3830/15) визнано неконституційними підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII; - частину третю статті 22, частину другу статті 24, частину сьому статті 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами; статтю 53 (крім її назви), статтю 60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII. Підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII; частина третя статті 22, частина друга статті 24, частина сьома статті 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами; стаття 53 (крім її назви), стаття 60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

Таким чином, оскільки зазначеними рішеннями Конституційного Суду України було визнано неконституційними дії щодо "обмеження Державою в односторонньому порядку прав та пільг щодо осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності, що свідчить про не конституційність рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 по справі №810/3278/15позивач вважає, що це є підставою для перегляду рішення за виключними обставинами.

Відповідно до положень статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, в силу частини шостої зазначеної статті при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Частиною 2 статті 366 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що протягом п`яти днів з дня після надходження заяви до адміністративного суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 364 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 3 ст. 366 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Слід зазначити, що заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами є окремим процесуальним документом, що викладається в письмовій формі та за змістом має відповідати вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява про перегляд, номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) ім`я (найменування) інших учасників справи;

4) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява;

5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення;

6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Як вбачається із прохальної частини заяви, позивач просить суд переглянути не одне судове рішення, а чотири, зокрема, постанову Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2016, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2015, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 про повернення заяви про доповнення позовних вимог; ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 про повернення заяви про збільшення позовних вимог по справі №810/3278/15.

За наведених обставин заявникові слід привести прохальну частину заяви у відповідність до положень пункту 4 частини другої статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначити одне рішення, яке слід переглянути за виключними обставинами.

Крім цього, відповідно до частини третьої статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додаються:

1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи;

2) документ про сплату судового збору;

3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин;

4) у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Разом з цим, в порушення наведених положень позивачем не додано до заяви про перегляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами жодного письмового доказу, зокрема: рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року по справі № 1-247/2018(3393/18), рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 по справі №1-11/2018(3830/15) на яке заявник посилається у своїй заяві.

Щодо дотримання позивачем строків на звернення до суду.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 363 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 по справі №1-247/2018(3393/18) оприлюднене 03.04.2020 в Офіційному Віснику України, рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 по справі №1-11/2018(3830/15) оприлюднене у Віснику Конституційного Суду України 14 серпня 2018 року, водночас із заявою заявник звернувся до суду лише 09.03.2021.

Так, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), яким внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України. Розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3, відповідно до абзацу другого якого строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Водночас, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), згідно пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відтак, у проміжку дії карантину та до 06.08.2020 строк на звернення до адміністративного суду був продовжений.

Разом з тим, із заявою про перегляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами заявник звернувся лише 09.03.2021, тобто майже через рік після офіційного оприлюднення рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020, та більше ніж 2,5 роки після оприлюднення рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 по справі №1-11/2018(3830/15) та більше ніж через шість місяців після 06 серпня 2020 року.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 364 КАС України до заяви додається, у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Однак в порушення зазначеної норми позивачем не подано відповідної заяви про поновлення строку та не наведено жодних причин та не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, а саме наявності обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Частиною 1 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також суд звертає увагу на інший аспект даної справи.

Відповідно до частини 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У зв`язку з цим позивачеві необхідно викласти прохальну частину заяви про перегляд рішення за виключними обставинами в редакції вимог які були розглянуті судом по суті а не які суд був би зобов`язаний розглянути.

Також статтею 365 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Тобто залежно від важливості нововиявленої обставини для суду це має бути суд тієї інстанції, яким було змінено або ухвалено нове судове рішення. Запропонований порядок кореспондується з принципами "res judicata", юридичної визначеності з огляду на практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Мушта проти України"; §§ 47, 52 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Відтак заявникові слід визначитись як із судовим рішенням, яке слід переглянути за виключними обставинами, так і зазначити про те, чи було таке рішення змінене або ухвалене нове судове рішення судом апеляційної інстанції.

У випадку наявності таких обставин заявникові слід звернутись до суду тієї інстанції, яке змінило або прийняло нове судове рішення, що підлягає перегляду за виключними обставинами.

Враховуючи викладене, суд встановив, що зазначені недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання щодо відкриття провадження за виключними обставинами.

Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

З огляду на викладене суд вважає, що подану заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків заяви шляхом подання до суду:

- копії рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року по справі № 1-247/2018(3393/18) та рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 по справі №1-11/2018(3830/15) на яке заявник посилається у своїй заяві та інші наявні докази щодо виключних обставин;

- надання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами з відповідними доказами поважності причин такого пропуску;

- викладення прохальної частини заяви про розгляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами в редакції вимог, які були предметом розгляду по суті заявлених позовних вимог у межах провадження №810/3278/15;

- навести одне рішення, яке підлягає перегляду та яке не було скасоване чи змінене судом апеляційної чи касаційної інстанції.

Керуючись ст. 169, 361-364 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами справи №810/3278/15 - залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений в ній.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Панченко Н.Д.