Справа № 120/6973/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 квітня 2021 р. Справа № 120/6973/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі складу товариства з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ", що розташована за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Маяки, вул. Привокзальна, 27а, шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівель, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки від 26 серпня 2020 року №108, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) з питань дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки складено акт №108 від 26 серпня 2020 року, у якому зафіксовано порушення окремих положень Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, Правил техногенної безпеки та інших підзаконних нормативно-правових актів.

Відтак, станом на момент звернення з позовом будівля складу товариства з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" експлуатується з грубими порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють реальну загрозу життю й здоров`ю людей.

На думку позивача, наявні підстави для застосування заходів у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі складу за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Маяки, вул. Привокзальна, 27а, у зв`язку із чим звернувся до суду із позовною заявою.

Ухвалою від 24 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.

21 грудня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Зокрема, відзив аргументований тим, що 28 квітня 2020 року між приватним акціонерним товариством "ТУЛЬЧИНМІЖРАЙАГРОТЕХСЕРВІС" (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" (орендар) укладено договір оренди №1 нежитлових приміщень, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове володіння та користування нежитлові приміщення загальною площею 2048,00 кв.м., зокрема й приміщення будівлі складу (Г) площею 153,1 кв.м, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Маяки, вул. Привокзальна, 27а. Водночас, 30 листопада 2020 року між приватним акціонерним товариством "ТУЛЬЧИНМІЖРАЙАГРОТЕХСЕРВІС" та товариством з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" укладено додаткову угоду про розірвання договору оренди нежитлових приміщень, що укладений 28 квітня 2020 року. Відтак, станом на дату направлення відзиву на позовну заяву відповідач не є орендарем (користувачем) будівлі складу, що розташований за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Маяки, вул. Привокзальна, 27а, та не здійснює господарську діяльність у вказаному приміщенні, що, на думку відповідача, свідчить про безпідставність заявлених вимог.

Зважаючи на те, що розгляд цієї справи здійснюється в порядку письмового провадження, суд при ухваленні даного рішення зважає на положення частини 4статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Разом із тим, слід враховувати приписи частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якими датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, аналіз приписів статей 243 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що у разі постановлення рішення у письмовому провадженні воно має бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення строку розгляду відповідної справи; при цьому, дата ухвалення рішення в порядку письмового провадження має співпадати із датою складення повного рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

У період з 25 серпня по 26 серпня 2020 року позивачем проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки за адресою здійснення господарської діяльності, а саме: Вінницька обл., Тульчинський район, с. Маяки, вул. Привокзальна, 27а.

За результатами такого заходу складено акт №108 від 26 серпня 2020 року щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, у якому зафіксовані наступні порушення:

1. Не обладнано склад пристроями захисту від прямих ударів блискавки та вторинних її проявів, що є порушенням розділу 4 пункту 1.21 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417 (надалі - ППБУ).

2. В будівлі складу не встановлено систему протипожежного захисту, що є порушенням розділу 5 пункту 1.2 ППБУ.

3. Усі приміщення та територію не забезпечено сертифікованими первинними засобами пожежогасіння згідно з нормами належності, що є порушенням розділу 5 пункту 3.6 ППБУ.

4. Територію не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням, що є порушенням розділу 5 пункту 32 ППБУ.

5. Не укомплектовано наявний пожежний щит на території підприємства первинними засобами пожежогасіння згідно з нормами належності: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском-1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2x2 м-1 шт., гаки -3 шт., лопати-2 шт., ломи-2 шт., сокири -2 шт., що є порушенням розділу 5 пункту 3.11 ППБУ.

6. Не організовано проведення ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки об`єкта, не складено повідомлення про результати ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки об`єкта, що є порушенням Правил техногенної безпеки, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 листопада 2018 року №879, а також Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, що затверджена наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 23 лютого 2006 року №98.

7. Не проведено ідентифікацію об`єкту підвищеної небезпеки (форма ОПН-1), що є порушенням пункту 19 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року №956 "Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки".

8. Працюючий персонал не забезпечений засобами радіаційного та хімічного захисту відповідно до номенклатури і норм забезпечення та відповідно до небезпеки об`єкта, що є порушенням розділ 5 пункту 4 підпункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2002 року №1200 "Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю".

9. Не впроваджено систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, що є порушенням статті 53 Кодексу цивільного захисту України.

Акт позапланового заходу №108 від 26 серпня 2020 року вручено директору товариства з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" Гудзю О.І., про що свідчить його власноручний підпис у такому акті. Зауважень або заперечень щодо змісту акту до Головного управління не надходило.

Визначаючись з приводу заявлених позовних вимог, суд зважає на таке.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та її гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Принципи, засади та порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Разом з тим, відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, повноваження органів державної влади та місцевого самоврядування врегульовано Кодексом цивільного захисту України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Статтею 4 Закону передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій (абзац 3 статті 1 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відтак, системний аналіз наведених норм свідчить про те, що Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності передбачено право органів, уповноважених здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, на здійснення планових або позапланових заходів шляхом проведення перевірок та складення відповідного акту, на підставі якого, в разі виявлення порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожеженебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Водночас, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

Відтак, аналіз приписів Кодексу цивільного захисту України дає підстави для висновку, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання зазначених вимог належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Так, в ході судового розгляду знайшли підтвердження факти експлуатації будівлі складу товариством з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ", що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Маяки, вул. Привокзальна, 27а, з грубими порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, про що зазначено у акті позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 26 серпня 2020 року №108.

При цьому, неусунення таких порушень створює реальну загрозу життю й здоров`ю людей.

Однак, відповідачем не надано доказів усунення виявлених під час проведення відповідного заходу порушень.

Наведене свідчить про наявність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі складу, що розташований за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Маяки, вул. Привокзальна, 27а, шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівель, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки від 26 серпня 2020 року №108, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

При цьому, не заслуговують на увагу твердження представника відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог на укладення між приватним акціонерним товариством "ТУЛЬЧИНМІЖРАЙАГРОТЕХСЕРВІС" та товариством з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" додаткової угоди про розірвання договору оренди нежитлових приміщень, укладеного 28 квітня 2020 року, оскільки на момент проведення позапланового заходу договірні відносини між приватним акціонерним товариством "ТУЛЬЧИНМІЖРАЙАГРОТЕХСЕРВІС" та товариством з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" щодо оренди будівлі складу існували, сторони дійшли згоди припинити такі лише 30 листопада 2020 року, тобто після відкриття провадження у цій адміністративній справі.

Більше того, пунктом 2 додаткової угоди про розірвання договору визначено, що на момент підписання цієї угоди та акту №2 приймання-передачі орендар зобов`язаний передати орендодавцю майно, а також здійснити в повному обсязі всі розрахунки за договором. Проте, до відзиву не надано акту №2 приймання-передачі, що свідчить про відсутність доказів щодо передачі орендованого майна від орендаря орендодавцю на виконання укладеної додаткової угоди.

При цьому, суд зазначає, що застосування заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівель є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій, які спричиняють ризики завдання шкоди життю і здоров`ю людей.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані ними докази, суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якими визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, з огляду на те, що, позивачем не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, тому з урахуванням приписів частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації товариством з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" будівлі складу, що розташований за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Маяки, вул. Привокзальна, 27а, шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівель (за винятком проведення робіт з усунення недоліків) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, вказаних в акті №108 від 26 серпня 2020 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (місцезнаходження: 21021, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 11; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 38635397)

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю "МАКОШ МІНЕРАЛ" (місцезнаходження: 21037, м. Вінниця, вул. Келецька, буд. 39, прим. 210; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 41157153)

Повний текст рішення складено 19.04.2021

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович