Справа № 340/5733/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 340/5733/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року (головуючий суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () щодо перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року, виходячи з 60% суддівської винагороди;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року відповідно у розмірі 90% відсотків суддівської винагороди та виплачувати з урахуванням різниці, яка була виплачені в цей період.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року у справі 340/862/20 частково задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату призначеного Позивачу довічного утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року відповідно до довідки Кропивницького апеляційного суду від 28 лютого 2020 року №07-21/98/2020 з урахуванням виплачених сум. При цьому, Відповідачем, на виконання вказаного рішення, проведено перерахунок довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 60% суддівської винагороди працюючого судді на підставі ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2020 року №1402-VIII, що, на думку Позивача, є незаконним та порушує його конституційні права та охоронювані інтереси.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року по справі №340/5733/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії задоволено (а.с. 24-28).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви Позивача відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що для застосування 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, не має ніякої підстави, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, але з 18.02.2020 року (з моменту проголошення рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020 року) Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI в частині регулювання щомісячного грошового утримання втратив чинність. При цьому, діючим Законом передбачено інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про те, що застосування відсоткового показника, передбаченого ч 3 ст. 142 Закону №1402-VIII, до перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Позивача, на думку останнього, є протиправним, оскільки стосується призначення нового щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не перерахунку раніше призначеного , так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Мотивуючи відзив Позивач, також, зазначив про те, що при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці змінною величиною є лише розмір довічного грошового утримання, натомість відсоткове значення розміру довічного грошового утримання, яке обчислювалося при його призначенні, є незмінним.

14 квітня 2021 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від Відповідача про розгляд справи №340/5733/20 без участі представника останнього.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

Клопотань від учасників справи про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював на посаді судді у Новгородківського районного суду Кіровоградської області (з 01.10.1999 по 07.08.2003) та Апеляційному суді Кіровоградської області (з 08.08.2013 по 15.12.2016).

Рішенням Вищої ради правосуддя №3184/0/15-16 від 08.12.2016 року ОСОБА_1 звільнений з посади судді Апеляційного суду Кіровоградської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2017 року у справі №404/989/17 встановлено, що ОСОБА_1 має стаж роботи на посаді судді 25 років 04 місяці 12 днів.

З 15.12.2016 року Позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90% суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач 05.03.2020 року звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №07/21/98/2020 від 28.02.2020 року, виданої Кропивницьким апеляційним судом, відповідно до якої станом на 18.02.2018 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 184 976 грн.

За результатами розгляду заяви Позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення №33 від 06.03.2020 року про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки №07/21/98/2020 від 28.02.2020 року, виданої Кропивницьким апеляційним судом.

Не погодившись із вказаним рішення Позивач звернувся до суду із позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року по справі №340/862/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №33 від 06.03.2020 року про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 19.02.2020 року перерахунок раніше призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Кропивницького апеляційного суду №07-21/98/2020 від 28.02.2020 року та виплатити йому заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком (а.с. 3-5).

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року по справі №340/862/20 набрало законної сили 04 листопада 2020 року.

На виконання вказаного рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснило з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Кропивницького апеляційного суду №07-21/98/2020 від 28.02.2020 року. Внаслідок вказаного перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року склав 110985,60 грн. (184976,00х60%) (а.с. 6).

Правомірність перерахунку Відповідачем щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року виходячи з 60% суддівської винагороди діючого судді є предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що визначивши відсоткове співвідношення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до суддівської винагороди діючого судді на рівні 60%, Відповідач звузив обсяг конституційного права Позивача, оскільки припис ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII встановив нові правила обчислення утримання (зменшення відсоткової ставки) лише стосовно суддів, у яких на день набрання чинності нормою права не виникло право на відставку.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016р. (далі - Закон №1402-VI).

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 142 Закону №1402-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Вищевказані положення ст. 142 Закону №1402-VI неконституційними не визнавались.

З матеріалів справи встановлено, що Позивач, у межах спірних правовідносин, просив Відповідача здійснити перерахунок грошового утримання судді у відставці на підставі частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII.

Таким чином, з урахуванням того, що положення пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, якими було запроваджено різні підходи до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийшли у відставку до 30 вересня 2016 року та суддям, які виходять у відставку після 30 вересня 2016 року, на Позивача не розповсюджуються та були визнанні неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №22/2020, колегія суддів дійшла висновку про те, що правовідносини стосовно перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці як на час виникнення спору так і на теперішній час регулюються частиною четвертою статті 142 Закону №1402-VIII, відповідно до якої у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, але з урахуванням частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII, яка чітко визначає, що щомісячне довічне грошове утримання має виплачуватися судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, із збільшенням на два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що зміна відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі ст.142 Закону №1402-VIII, жодним чином не порушує права Позивача, оскільки за рахунок збільшення розміру суддівської винагороди станом на 18 лютого 2020 року, що враховується при перерахунку Позивачу щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, значно збільшується і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який підлягає перерахунку згідно ч.3 ст.142 Закону № 1402-VIII та виплаті Позивачу виходячи із 60 відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді (25 років стажу судді, з яких 20 років є 50%; і 5 років по 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, що у загальному розмірі становить 60%).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що інше застосування положень частини 4 статті 142 Закону № 1402-VIII ставить діючих суддів, які пройшли кваліфікаційне оцінювання та відпрацювали на посаді судді щонайменше три роки, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року.

Відтак, апеляційний суд вважає, що задовольняючи позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок і виплачувати Позивачу щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% від суддівської винагороди діючого судді, суд першої інстанції вибірково застосував норми різних законів, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято з порушенням норм матеріального права, і тому останнє підлягає скасуванню.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було відстрочено сплату судового збору у розмірі 1261,20 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №340/5733/20 до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції у цій справі.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь Державного бюджету України з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 копійок.

Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №340/5733/20 скасувати.

В позові ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути на користь Державного бюджету України з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 21 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова