Справа № 120/1046/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

21 квітня 2021 р. Справа № 120/1046/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачка посилається на протиправну бездіяльність відповідача щодо не прийняття по суті рішення у формі розпорядчого документу (наказу) за результатом розгляду її клопотання від 11.12.2020 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, кадастровий номер :05:001:0413.

Позивачка зазначила, що із клопотанням про надання дозволу вона звернулася 11.12.2020, однак на час звернення до суду (10.02.2021) відповідачем жодного рішення за результатом його розгляду не прийнято. Це стало приводом для звернення до суду з метою визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Головного управління розглянути клопотання ОСОБА_1 .

Ухвалою від 15.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін в порядку, встановленому ст. 262 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

Також ухвалою від 15.02.2021 витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії клопотання ОСОБА_1 від 11.12.2020 із додатками до нього.

12.04.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що клопотання позивачки розглянуто і за результатом його розгляду прийнято наказ від 11.03.2021 № 2-169/15-21-СГ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Так, спір між сторонами виник у зв`язку з протиправною, на думку позивачки, бездіяльністю відповідача, як суб`єкта владних повноважень, яка полягає у не розгляді клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Водночас позивачка, обираючи спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів, просить суд зобов`язати відповідача розглянути клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок та прийняти рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу.

В цьому контексті суд враховує, що порядок безоплатної приватизації земельних ділянок врегульований положеннями статті 118 ЗК України. Зокрема, частиною шостою цієї статті визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Таким чином, законом визначено конкретний (місячний) строк для розгляду уповноваженим органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування клопотання громадянина про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Як видно з матеріалів справи, відповідне клопотання позивачки надійшло на адресу відповідача 16.01.2021 та зареєстровано за № Б-2046/0/94-21.

Не отримавши рішення, передбаченого частиною сьомою статті 118 ЗК України, 10.02.2021 представник позивачки звернувся до суду з адміністративний позов про оскарження бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Втім, 11.03.2021, тобто вже після звернення позивачки до суду, відповідач розглянув клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та прийняв наказ за № 2-69/15-21-СГ про відмову у наданні такого дозволу.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач усунув порушення, які стали підставою для звернення позивачки з цим позовом, а правовідносини між сторонами у разі незгоди із прийнятим наказом перейшли у площину нового спору.

При цьому суд враховує, що позовна вимога зобов`язального характеру була спрямована виключно на спонукання відповідача розглянути клопотання і такий розгляд ініційованого позивачкою земельного питання на цей час відбувся.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Отже, для закриття провадження у справі з вищенаведених підстав необхідні дві обов`язкові умови: 1) виправлення суб`єктом владних повноважень тих порушень, що є предметом оскарження в суді; 2) відсутність підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

За результатами розгляду цієї справи по суті, суд доходить висновку, що вказані умови повністю дотримано.

Узагальнюючи суд зазначає, що строк розгляду клопотання є строком виконання відповідачем своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом із іншими елементами утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку є ознакою формального порушення реалізації повноважень, однак не свідчить про припинення повноважень відповідача на ухвалення рішення за результатом розгляду клопотання та не є підставою для продовження розгляду цієї справи адже матеріально - правовий інтерес позивачки був спрямований на зобов`язання відповідача розглянути клопотання. Відтак, прийнявши наказ від 11.03.2021 відповідач усунув порушення з приводу якого позивачка звернулася до суду, а відмова в наданні бажаного для позивачки дозволу може бути предметом окремого судового оскарження.

Отже, за встановлених обставин існують достатні фактичні та правові підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання про розподіл судових, суд виходить із таких мотивів.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом від 08.07.2011 № 3674-VI.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, для повернення сплаченої суми судового збору, позивачкою до суду повинно бути подано відповідне клопотання, а тому судом при вирішенні питання про закриття провадження у справі, рішення про повернення сплаченої суми судового збору не приймається.

Керуючись ст. 238, 242, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ

1. Закрити провадження в адміністративній справі № 120/1046/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

2. Роз`яснити позивачці, що в силу вимог ч. 2 ст. 239 КАС України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Богоніс Михайло Богданович