Справа № 380/2381/21
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2381/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа,що не заявляє самостійних вимог - Західне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, ТОВ «ВЕСТТРАНС» про визнання протиправною і скасування постанови, -

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» (81130, Пустомитівський р-н., Львівська область, с. Сокільники, вул. Злітна 4) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м.Київ, пр.-т. Перемоги 14) третя особа - Західне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (79024, м.Львів,вул.Липинського 54) в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіональногоуправління Укртрансбезпеки від 24.11.2020 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп).

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» судовий збір у розмірі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 27.11.2020 року отримав повідомлення від Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в якому представника позивача запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної до розгляду на 24.11.2020 року. Позивач стверджує, що повідомлення отримав після призначеної до розгляду дати та не мав змоги надати належних пояснень та заперечень щодо зазначеного у листі правопорушення. Західне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки не переконавшись, що позивач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, винесли постанову №212876 про накладення на позивача адміністративного штрафу за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт». Також позивач вказує, що звертався до відповідача із заявою про отримання копії акту, на підставі якого виявлено правопорушення та із заявою № 619 про скасування постанови, однак відповідач залишив дані заяви позивача без відповіді. Позивач зазначає, що не має власного автомобіля , а використовує транспортні засоби перевізників виключно за договорами транспортного експедирування , відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» покладається на автомобільних перевізників - власників транспортних засобів, або перевізників які користуються таким транспортом на законних підставах (оренда,позичка тощо). Вважаючи постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки протиправною та такою, що підлягаю скасуванню позивач звернувся до суду з означеним адміністративним позовом.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що 12.10.2020 року контролюючими особами управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області, на підставі графіку проведення рейдових перевірок, а також відповідно до направлення на перевірку №011841 від 12.10.2020 року, на автомобільній дорозі Р-41 проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. У ході перевірки було встановлено, що у водія транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 відсутні заповнені тахокарти, що не передбачено законодавством. Даний факт був зафіксований у акті перевірки №231775 від 12.10.2020 року. Щодо оскаржуваної позивачем постанови відповідач зазначає, що наявність товарно-транспортної накладної є належним доказом, який підтверджує укладення договору перевезення та склад учасників відповідної господарської операції, згідно ТТН №362488052 від 12.10. 2020 року автомобільним перевізником зазначено саме ТзОВ «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК».Також відповідач звертає увагу, що відправлення з трек-номером 937 було здано в організацію зв`язку (пошту) 16.11.2020 року і містило запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який повинен був відбутись 24.11.2020 року. Тобто, виходячи із наведеного Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було вжито належних заходів для повідомлення позивача про розгляд його справи. Враховуючи вищевикладене відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Ухвалою судді від 24.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 24.02.2021 року суд залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Західне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки та на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТРАНС».

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Судом встановлено, що 27.11.2020 року позивачем було отримано повідомлення Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №847332/30/24-20 в якому запрошено представника позивача на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної до розгляду на 24.11.2020 року. Позивач зазначив, що був не належним чином повідомлений та не мав змоги надати належних пояснень та заперечень щодо зазначеного в листі правопорушення.

24.11.2020 року Західне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки не переконавшись, що позивач належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи виніс постанову №212876 про накладення на позивача адміністративного штрафу за порушення ЗУ «Про автомобільний транспорт» на суму 1700 грн 00 коп.

01.12.2020 року позивач звернувся до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з проханням надати копію акту, на підставі якого виявлено правопорушення, а також надати можливість ознайомитись з матеріалами справи. Одночасно позивач надав детальне пояснення щодо неправомірності накладення адмінстягнення з обґрунтуванням та відповідними документами.

Звернення позивача від 01.12.2020 року №613 залишено без відповіді, акт про адміністративне правопорушення представнику позивача не надано, матеріали для ознайомлення не надані.

07.12.2020 року на адресу позивача надійшов оригінал постанови про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу №212876 від 24.11.2020 року ухваленої Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки.

09.12.2020 року позивач звернувся до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки із заявою №619 про скасування зазначеної постанови, однак звернення залишене без відповіді.

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання протиправною і скасування постанови №212876 від 24.11.2020 року оскільки:

- позивач не має власного автомобільного транспорту, а використовує транспортні засоби перевізників власників транспортних засобів виключно за договором транспортного експедирування відповідно до Закону України «Про транс порно-експедиторську діяльність».

Відповідно, транспортні засоби, які експедируються підприємством не перебувають у власності чи тимчасовому користуванні позивача.

Автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 були залучені для надання транспортно-експедиторських послуг на підставі договору транспортного експедирування №280 від 24.09.2020 року укладеного з ТОВ «ВЕСТТРАНС».

Відповідно до заявки №9757-20Л від 09.10.2020 року, ТТН № 862488052 від 12.10.2020 року зазначений автомобіль виконував перевезення вантажу за маршрутом м.Київ - м.Львів. Приналежність транспортних засобів ТОВ «ВЕСТТРАНС» та факт виконання ними перевезення підтверджується актом надання послуг №258 від 12.10.2020 року.

Згідно з витягом з ЄДР основним видом економічної діяльності позивача є 52.29 - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, тобто транспортно - експедиторські послуги.

Вважаючи означену постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню, ТзОВ «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИУ» звернулося до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до п.2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з п. 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Пунктом 4 Порядку №1567 встановлено, що контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п. 15 Порядку №1567 здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, у тому числі, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до абз.З ч.І ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 вказаного Закону.

Згідно з ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що втановлено п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті .

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Тернопільській області під час проведення рейдових перевірок транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , який був залучений для надання транспортно-експедиторських послуг на підставі договору транспортного експедирування №280 від 24.09.2020 року, укладеного з ТОВ «ВЕСТРАНС», встановлено порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема надання послуг по перевезенню вантажу без оформлення протоколу перевірки адаптації тахографа до транспортного засобу, індивідуально-контрольної книжки водія чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Щодо доводів позивача про те, що ТзОВ «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» не вчасно повідомлено про час і місце розгляду справи, суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 25, 26, 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідач листом від 04.11.2020 року №847332/30/24-20 повідомляв ТзОВ «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Водночас, позивач вказую, шо таке запрошення отримано позивачем із запізненням, а саме 27.11.2020 року.

Доказів протилежного, відповідачем суду не надано.

Тому, суд погоджується з доводами позивача про те, що вона не мала можливості надати обґрунтовані пояснення в процесі розгляду справи та, відповідно, її право на захист порушене.

Щодо встановленого порушення позивачем вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон України № 2344-III).

Так, частиною 1 цієї статті встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України № 2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, виходячи зі змісту цієї норми Закону, перелік документів, які повинні мати водій для здійснення внутрішніх вантажних перевезень, зазначений у ст. 48 Закону України № 2344-III не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення №340), відповідно до пунктів 1.2, 1.3 якого встановлено особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Пунктом 6.1 частини VI Положення №340 визначено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно із пунктом 6.3 Положення №340 до набрання чинності пунктом 6.1 цього розділу водій, який керує ТЗ, що зазначений у пункті 6.1 цього розділу та не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія, згідно додатку 3 Положення.

Наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція № 385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, та поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Пунктом 1.4 Інструкції № 385 встановлено, що контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Пунктом 3.3 Інструкції № 385, зокрема, передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв).

Згідно із пунктом 3.5 Інструкції № 385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Окрім того, відповідно до пункту 3.6 Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

В акті перевірки від 12.10.2020 №231775 зазначено, що у водія під час перевірки були відсутні заповнені тахокарти.

Суд зазначає, що у даному випадку, необхідно встановити, чи є ТзОВ «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» в спірних правовідносинах автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», та чи може до неї застосовуватися адміністративно-господарський штраф.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III.

Згідно з ч.1 ст. 60 вказаного Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 вказаного Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, адміністративно-господарські штрафи застосовуються до автомобільних перевізників.

Відповідно до ст.1 Закону України № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Суд становив, що 24.09.2020 року між ТзОВ «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» та ТОВ «ВЕССТРАНС» укладено договір транспортного експедирування №280.

Відповідно до пункту 1.2. договору №280 перевізник ТОВ «ВЕСТТРАНС» зобов`язується доставити довірений йому вантаж у пункт призначення та видати його уповноваженій особі, а Експедитор ТзОВ «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» зобов`язується оплатити вартість послуг перевізника.

Суд також встановив, що водієм транспортного засобу DAF номерний знак НОМЕР_1 під час проведення перевірки був ОСОБА_2 .

Відповідач не подав до суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про нікчемність чи недійсність вказаного договору.

Також суд зазначає, що за визначенням, наведеним у розділі 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна є єдиним для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил, є також основним документом на перевезення вантажів.

Так, в акті перевірки від 12.10.2020 міститься посилання на товарно-транспортну накладну від 12.10.2020 №862488052, вантажовідправником у якій зазначено ТОВ «Нестле Україна» , вантажоодержувачем ПП «Логістик-Регіон», а автомобільним перевізником вказано ТзОВ «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК». Копію вказаної товарно-транспортної накладної долучено до матеріалів справи.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що транспортний засіб на законних підставах передано ТзОВ «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» та використовується останнім для здійснення власної господарської діяльності.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ТзОВ «ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому до неї не може застосуватись адміністративно-господарський штраф.

Таким чином, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 24.11.2020 № 212876 є протиправною та такою, що необхідно скасувати.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2102,00грн. сплачений відповідно до платіжного доручення № 487 від 09.02.2021 року.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовільнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 24.11.2020 року № 212876 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Стягнути на користь ТзОВ « ІСТ-ЗАХІД-ЛОГІСТИК» () з Державної служби України з безпеки на транспорті () судовий збір в сумі 2270(дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Сакалош