Справа № 420/1867/20
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1867/20
Головуючий І інстанції Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Димерлія О.О., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020р. (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 10.08.2020р.) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меджик Трел» до Головного управління ДПС у Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03.03.2020р. ТОВ «Меджик Трел» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДПС у Одеській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.12.2019р. про сплату штрафу в сумі 24507,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення було винесене незаконно та на підставі помилкових висновків камеральної перевірки, а тому підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020р. (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) позов ТОВ «Меджик Трел» - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.12.2019р. про сплату штрафу у сумі 24507,04 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ГУ ДПС у Одеській області 08.09.2020р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2020р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

10.09.2020р. матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи встановлений на всій території України «особливий» режим «карантину», приписи ч.6 ст.262, ст.263, п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, характер спірних правовідносин та приймаючи до уваги те, що в даному випадку розглядається апеляційна скарга на рішення суду 1-ї інстанції по справі незначної складності, а також з метою запобігання поширенню як на території України, так і приміщеннях 5 ААС, респіраторної хвороби «COVID-19», спричиненої «коронавірусом SARS-CoV-2» та убезпечення як сторін по справі, так і працівників суду від вищевказаної особливо небезпечної інфекційної хвороби, колегія суддів розглянула дану справу в письмовому провадженні без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «Меджик Трел» є господарюючим суб`єктом, основними видами діяльності якого, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є: Код КВЕД 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; Код КВЕД 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям; Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

18.04.2019 року ТОВ «Меджик Трел», з метою належного здійснення господарської діяльності в контексті дотримання вимог податкового законодавства щодо направлення звітності та іншої документації позивачем, подало заяву №42579868 про приєднання до договору від 30.11.2017р. №1553001 про визнання електронних документів, яку було прийнято відповідачам, про що свідчить квитанція №2 від 25.04.2019р.

У зв`язку із здійсненням господарської діяльності з контрагентом ТОВ «СКВО», позивачем було складено та направлено на реєстрацію наступні податкові накладні: від 19.09.2019р. №1; від 16.09.2019р. №№3,4,5,6,7,8,9,11,12,13,14; від 15.09.2019р. №10; від 24.09.2019р. №15;, від 25.09.2019р. №34; від 26.09.2019р. №№35,39,75; від 27.09.2019р. №36.

Але, за результатами направлення вказаних податкових накладних позивачем були отримані квитанції №1, в яких зазначено, що «Документ не прийнято», а у графі виявлені помилки/зауваження зазначено: «Відсутній укладений із платником « 42579868» договір про визнання електронних документів. Надішліть заяву про приєднання до договору»..

15.10.2019 року позивачем, на виконання вказаних вище вимог контролюючого органу, за №42579868 було направлено заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів, але, згідно квитанції №1, останнього було повідомлено про те, що діюча заява про приєднання наявна.

13.11.2019 року ревізорами ГУ ДПС в Одеській області було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до такої податкової накладної, за результатами якої складено Акт №1086/15-32-50-04/42579868, в якому було зафіксовано порушення граничних термінів реєстрації цих податкових накладних з пропуском строку їх реєстрації 8 днів.

В подальшому, на підставі вказаного вище акту перевірки та приписів п.120-1 ст.1201 ПК України, уповноваженою особою ГУ ДПС в Одеській області 04.12.2019р. було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 24 507,04 грн.

19.12.2019 року позивачем на адресу ДПС України направлено скаргу на податкове повідомлення-рішення № від 04.12.2019р., а у відповідь отримано рішення від 20.02.2020р. №6449/6/99-00-08-05-05-06 про відмову у задоволенні цієї скарги.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до окружного суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд 1-ї інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності заявлених позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім НБУ) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Положеннями ж п.75.1 ст.75 ПК України, в свою чергу, передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Як визначено п.201.10 ст.201 ПК України, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Так, ст.49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У разі припинення договору про визнання електронних документів з підстав, визначених законом, платник податків має право до складення нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами "а" і "б" пункту 49.3 цієї статті.

Контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

У відповідності до приписів ч.1 ст.14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Так, ст.16 цього ж Закону встановлено, що суб`єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов`язки, які встановлено для них законодавством.

Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов`язків суб`єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов`язки можуть встановлюватися цими суб`єктами на договірних засадах.

Особливості ж здійснення електронного документообігу при подачі податкових декларацій безпосередньо регулюються наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами» №557 від 06.06.2017р.

Так, п.1 Розділу ІІ вказаного вище Порядку №557 встановлено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Далі, згідно з п.п.5-6 Розділу ІІ цього Порядку, автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів.

Електронні документи, відправлені автором після закінчення строку, встановленого законодавством для подання аналогічних документів в паперовому вигляді, вважаються поданими з порушенням строків їх подання.

Відповідно до п.8-10 Розділу ІІ Порядку, у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

При цьому, автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»; перевірку обов`язковості та послідовності накладення на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору; перевірку дії Договору.

Згідно п.1 Розділу ІІІ цього Порядку №557, юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу СЕД з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Крім того, п.п.9-10 Розділу ІІІ даного Порядку визначено підстави для відмови у прийнятті Заяви про приєднання до Договору та відповідно у приєднанні до Договору, якими є: відсутність автора на обліку у контролюючому органі; невідповідність реєстраційних даних автора, зазначених у Заяві про приєднання до Договору, даним Єдиного державного реєстру та Державного реєстру фізичних осіб - платників податків; наявність у Єдиному державному реєстрі запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; наявність в Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю; наявність діючого Договору.

За результатами розгляду Заяви про приєднання до Договору автор отримує другу квитанцію про приєднання до Договору або другу квитанцію про відмову в прийнятті Заяви про приєднання до Договору із зазначенням причини її неприйняття.

Як передбачено п.14 Розділу ІІІ Порядку, дія Договору та пов`язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої п.15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав: отримання інформації від кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг про завершення строку чинності (або скасування) кваліфікованого сертифіката відкритого ключа керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи; наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі; наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.

Згідно із п.п.16,17 Розділу ІІІ Порядку №557, договір вважається припиненим у день настання однієї з подій, зазначених у пункті 14 цього розділу.

При чому, у день припинення дії Договору контролюючий орган повідомляє автора про припинення дії Договору (із зазначенням причини) шляхом направлення автоматично сформованого повідомлення про припинення дії Договору на електронну адресу, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії Договору накладається печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до п.5 цього розділу.

Як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та вже зазначалося вище, після направлення податкових накладних позивачем було отримано квитанції, зі змісту яких вбачається нібито відсутність укладеного Договору про визнання електронних документів.

Однак, разом з тим, судами обох інстанцій беззаперечно встановлено, що позивачем було подано заяву про приєднання від 18.04.2019р. №42579868 до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017р. №1553001 (а.с.39).

При цьому, слід звернути увагу на те, що жодних повідомлень про те, що вказаний вище договір було розірвано в односторонньому порядку, відповідачем надано не було.

Крім як видно зі змісту цих квитанції №1, контролюючим органом позивача було повідомлено, що діюча заява про приєднання наявна (а.с.88). Будь-яких інших відомостей, в т.ч. і про те, що договір було розірвано, припинено або призупинено його дію, не надано.

Судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що будь-які можливі підстави припинення Договору про визнання електронних документів є встановленими законодавчо та визначені у Договорі, а розірвання договору за підставами, іншими від тих, що встановлені законодавчо або на договірних засадах, є порушенням з боку контролюючого органу.

Така правова позиція суду повністю відповідає досить сталій судовій практиці Верховного Суду, зокрема, постановам від 11.04.2018р. у справі №806/1166/17, від 19.12.2018р. у справі №821/561/17, від 30.01.2019р. у справі №820/3864/16.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому судова колегія, окрім іншого, зауважує, що направлений до податкового органу Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.85) було прийнято 09.10.2019 року (а.с.86).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів, як і суд 1-ї інстанції, зазначає, що будь-яких доказів щодо наявності законних підстав для припинення дії договору про визнання електронних документів відповідачем не надано, а будь-які інші пояснення на підтвердження власної правової позиції стосовно неможливості прийняття податкових накладних засобами електронного документообігу відсутні. Позивачем були вчинені всі дії щодо забезпечення реєстрації податкових накладних за допомогою електронного документообігу, тобто у прямо передбачений податковим законодавством спосіб, однак невиконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо належного забезпечення функціонування електронної системи унеможливили вчасну реєстрацію накладних і спричинили порушення прав позивача на реєстрацію податкових накладних в межах граничних строків.

З огляду на зазначене, застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у випадку, коли обставини, що спричинили несвоєчасну реєстрацію документів, не залежать від позивача, є непропорційним рішенням суб`єкта владних повноважень. Зміст акту перевірки не відтворює даних щодо наявності помилок в дії електронного кабінету платника податку та не враховує цих обставин при прийнятті оскаржуваного рішення. Фактично до позивача застосовано санкції при відсутності вини, а саме рішення прийнято без врахування важливих при прийнятті рішення обставин, що суперечить ст.120-1 ПК України, яка встановлює відповідальність саме за порушення платником ПДВ граничного строку для реєстрації податкової накладної.

Таким чином, враховуючи вищевикладені норми діючого законодавства та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 04.12.2019р. та необхідність його скасування.

До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно ж до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано представником відповідача при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21.04.2021р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: О.О. Димерлій

В.О. Скрипченко