Справа № 480/8570/20
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року Справа №480/8570/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувшив порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8570/20 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт" про стягнення податкового боргу та накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Сумській області (далі по тексту - позивач, ГУ ДПС у Сумській області), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Моноліт") , в якій просить:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» (код за ), за рахунок коштів па рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 52 434,55 грн. (п 'ятдесят дві тисячі чотириста тридцять чотири грн. 55 коп.), а саме

із орендної плати з юридичних осіб (код податку 18010600) в сумі 22 435,34 грн. (двадцять дві тисячі чотириста тридцять п`ять грн. 34 коп.) отримувач Роменське УК м. Ромни; р/р UA0018011 код отримувача 37929744, банк отримувача Казначейство України (ПАП), МФО банка одержувача 899998;

за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» (код податку 21031103) в сумі 29 999,21 грн. (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 21 коп.) отримувач Роменське УК/м. Ромни; р/р UA0018540; код отримувача 37929744. банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998.

2. Накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» (код за ), в загальній сумі 52 434,55 грн. (п`ятдесят дві тисячі чотириста тридцять чотири грн. 55 коп.), які знаходяться на відкритих рахунках у таких банках:

МФО банку - 380805; назва банку - АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві; номер рахунку - НОМЕР_1 ; валюта рахунку - 980-українська гривня;

МФО банку - 380805; назва банку - АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві; номер рахунку - НОМЕР_2 ; валюта рахунку - 980-україпська гривня.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на момент звернення до суду заборгованість ТОВ "Моноліт", що підлягає до стягнення становить 52 434,55 грн. Вказана заборгованість виникла в результаті несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки. З метою погашення боргу відповідачу виставлена податкова вимога, проте сума боргу залишилась несплаченою. Крім того, позивач просить накласти арешт на кошти ТОВ "Моноліт" в загальній сумі 52 434,55 грн., які знаходяться на відкритих рахунках у банку, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТОВ "Моноліт" - відсутнє майно за рахунок якого може бути погашений податковий борг. Також відповідно до інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна у ТОВ "Моноліт" відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Крім того попереджено відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.

Копія ухвали, яка направлялася відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 26), а саме: вул. Петропавлівська, 117, кв. 18,м. Суми, Сумська область,40030, була повернута до суду з відміткою пошти: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 47-48). Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ "Моноліт" зареєстровано як суб`єкта підприємницької діяльності, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 48).

ТОВ "Моноліт" до контролюючого органу було подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2017 року № , якою самостійно визначено суму податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб (а.с. 10-12).

Також контролюючим органом було проведено перевірку стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, за результатом якої складений акт від 17.02.2020 року № 15 (а.с. 14-15). Під час перевірки встановлено порушення п. 92.1 ст. 92 Податкового кодексу України, а саме відчужено платником податків майно, яке перебувало у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу, на загальну сум 29 999, 21 грн.

На підставі вказаного акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 26.02.2020 року № , яким відповідачу нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» в розмірі 29 999,21 грн. (а.с. 13). Дане податкове повідомлення-рішення отримано представником відповідача 26.02.2020 року, що підтверджується його підписом на копії податкового повідомлення-рішення.

Доказів, що вище зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось відповідачем в адміністративному чи судовому порядку, суду надано не було.

У відповідності до ст. 59 Податкового кодексу України, податковим органом сформованан податкова вимога від 19.01.2009 року № 2/90 (а.с. 16), яка направлялася рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача та отримана 02.02.2009 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 16).

Таким чином станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується податковий борг із орендної плати з юридичних осіб (код податку 18010600) в сумі 22 435,34 грн. та за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» (код податку 21031103) в сумі 29 999,21 грн.

Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та витягом з інтегрованої картки платника податків (а.с. 7, 17-29).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За приписами ст. 16.1.4 Податкового кодексу України до обов`язків платників податків входить сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

В силу положень п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Разом з тим, відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

З матеріалів справи суду вбачає, що податковий борг ТОВ "Моноліт" виник на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2017 року № та податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 року № .

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази оскарження податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 року № в адміністративному чи судовому порядку, а податкове зобов`язання самостійно визначене відповідачем в податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) оскарженню не підлягає, визначені суми грошового зобов`язання є узгодженими та набули статусу податкового боргу.

Відповідно до ст. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання, позивачем було винесено податкову вимогу від 19.01.2009 року № 2/90 (а.с. 16), в якій було визначено суму податкового боргу на момент винесення податкової вимоги у розмірі 9 940,62 грн. Дана вимога була отримана відповідачем 02.02.2009 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до додаткових пояснень позивача, з моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг не переривався. Доказів оскарження зазначеної вимоги в адміністративному чи судовому порядку, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до розрахунку податкового боргу та витягу з інтегрованої картки слідує, що заборгованість відповідача залишається не сплаченою в загальному розмірі 52 434,55 грн. (а.с. 7, 17-28).

Виходячи з положень п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги, що відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області є обгрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» за рахунок коштів па рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 52 434,55 грн., а саме: із орендної плати з юридичних осіб (код податку 18010600) в сумі 22 435,34 грн. та за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» (код податку 21031103) в сумі 29 999,21 грн.

Щодо позовних вимог накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» (код за ), в загальній сумі 52 434,55 грн. (п`ятдесят дві тисячі чотириста тридцять чотири грн. 55 коп.), які знаходяться на відкритих рахунках у таких банках: МФО банку - 380805; назва банку - АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві; номер рахунку - НОМЕР_1 ; валюта рахунку - 980-українська гривня; МФО банку - 380805; назва банку - АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві; номер рахунку - НОМЕР_2 ; валюта рахунку - 980-україпська гривня, суд зазначає наступне.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Отже, норми статті 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.

Згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16 квітня 2020 року по справі №804/7201/16 (адміністративне провадження №К/9901/32747/18).

Як на підтвердження наявності підстав для застосування арешту коштів ТОВ "Моноліт" позивачем надано суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Проте суд зазначає, що відповідно до даної інформації ТОВ "Моноліт" має у власності нерухоме майно (а.с. 30-36) .

Також було надано акт про встановлення місцезнаходження платника податків від 17.08.2020 року № 3, в якому зазначено, що податковим керуючим ТОВ «Моноліт» завідуючим сектору по роботі з податковим боргом Роменського управління ГУ ДПС у Сумській області та головним державним ревізором - інспектором сектору по роботі з податковим боргом Роменського управління ГУ ДПС у Сумській області здійснено вихід за місцем реєстрації підприємства - Сумська область, м. Ромни, вул. Прокопенка, буд.10, з метою виявлення активів підприємства, на які можна звернути стягнення для погашення податкового боргу. Фактично встановлено, що за місцем реєстрації ТОВ «Моноліт» майно, яке належить підприємству не виявлено (а.с. 37). Проте суд зазначає, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місце знаходження ТОВ «Моноліт» зазначено вул. Петропавлівська, 117, кв. 18,м. Суми, Сумська область,40030 (а.с. 48). Крім того в податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2017 року № , ТОВ «Моноліт» також було зазначено свою податкову адресу - АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Водночас позивачем у позовній заяві було зазначено, що відповідно до інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна у ТОВ "Моноліт" відсутні зареєстровані транспортні засоби. Проте позивачем не було надано суду інформацію з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Також позивачем не було надано доказів, що ним було здійснено пошук всього майна відповідача та, що його балансова вартість є меншою суми податкового боргу.

А відтак суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» (код за ), в загальній сумі 52 434,55 грн. (п`ятдесят дві тисячі чотириста тридцять чотири грн. 55 коп.), які знаходяться на відкритих рахунках у таких банках: МФО банку - 380805; назва банку - АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві; номер рахунку - НОМЕР_1 ; валюта рахунку - 980-українська гривня; МФО банку - 380805; назва банку - АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві; номер рахунку - НОМЕР_2 ; валюта рахунку - 980-україпська гривня, є передчасними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт" про стягнення податкового боргу та накладення арешту - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» (вул. Петропавлівська, 117, кв. 18,м. Суми, Сумська область,40030, код за ), за рахунок коштів па рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 52 434,55 грн. (п`ятдесят дві тисячі чотириста тридцять чотири грн. 55 коп.), а саме

із орендної плати з юридичних осіб (код податку 18010600) в сумі 22 435,34 грн. (двадцять дві тисячі чотириста тридцять п`ять грн. 34 коп.) отримувач Роменське УК м. Ромни; р/р UA0018011 код отримувача 37929744, банк отримувача Казначейство України (ПАП), МФО банка одержувача 899998;

за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» (код податку 21031103) в сумі 29 999,21 грн. (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 21 коп.) отримувач Роменське УК/м. Ромни; р/р UA0018540; код отримувача 37929744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек