Справа № 440/3682/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 квітня 2021 рокум. ПолтаваСправа №440/3682/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника позивача про призначення повторної судово-медичної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", викладену у свідоцтві про хворобу від 29.05.19 №48/В, відповідно до якої солдат ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 провадження у справі за цим позовом відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі призначено комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої за клопотанням позивача доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи. Провадження у справі зупинено до одержання судом результатів експертизи.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 виправлено описку в ухвалі суду від 12.11.2019 у цій справі в частині зазначення назви експертної установи, а провадження у справі зупинено до одержання судом результатів експертизи.
28.09.2020 до суду надійшов висновок експерта №032-2-2020 та матеріали адміністративної справи №440/3682/19.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 провадження у справі поновлено.
13.04.2021 судом одержано клопотання представника позивача про призначення у справі повторної судово-медичної експертизи. У клопотанні представник позивача зазначила, що висновок експерта №032-2-2020 не містить відповіді на поставлені судом в ухвалі від 12.11.2019 питання, є необґрунтованим, викликає сумніви в його правильності, а тому є підстави для призначення повторної експертизи.
Представник відповідача надала до суду заяву, у якій проти призначення у справі повторної експертизи в частині доручення її проведення Державній спеціалізованій установі "Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України" заперечувала.
У судове засідання 13.04.2021 учасники справи не з`явились, надали до суду клопотання, у яких просили розгляд справи провести без їх участі.
З урахуванням наведеного, суд розглянув клопотання про призначення повторної експертизи у порядку письмового провадження.
Розглянувши подане клопотання та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.
Частиною першою статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
У цій справі суду належить з`ясувати питання щодо придатності позивача до військової служби, оскільки предметом спору є правомірність рішення відповідача, викладеного у свідоцтві про хворобу від 29.05.2019 №48/В, яким солдата ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час. Отже, до предмета доказування у цій справі входять обставини, що потребують з`ясування стану здоров`я позивача. Відповідні обставини мають вирішальне значення для розгляду цього спору та для їх з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері медицини.
У матеріалах справи наявний висновок експерта №032-2-2020, наданий Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи на ухвалу суду від 12.11.2019 /т. 2, а.с. 7-19/.
Однак, такий висновок не містить відповіді на поставлені судом в ухвалі від 12.11.2019 про призначення експертизи питання, містить суперечливі положення, що не відповідають зібраним у справі письмовим доказам. Зокрема, у пункті 1 висновку зазначено про спростування експертами діагнозу позивача "хронічний панкреатит, стадія загострення", тоді як у свідоцтві про хворобу від 29.05.2019 №48/В (правомірність якого є предметом цього спору) взагалі не йдеться про такий діагноз.
Задля уточнення висновку експерта суд у судові засідання 22.12.2020, 13.01.2021, 22.02.2021 викликав експертів, якими складено висновок, для надання пояснень. Проте жоден з експертів у судові засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили.
Відповідно до частини другої статті 111 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, яка доручається іншому експерту (експертам).
З урахуванням наведеного, наявні підстави для призначення у справі повторної експертизи.
При цьому, оскільки в ході експертного дослідження належить визначити дійсний фізичний стан позивача та ступінь його придатності до військової служби, у справі належить призначити комісійну судово-медичну експертизу.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Суд, ознайомившись з примірним переліком запитань, що наведені позивачем у клопотанні про призначення експертизи, виходячи з предмету цього спору та обставин, що потребують з`ясування для розгляду справи, вважає за доцільне поставити судовим експертам такі питання:
1) Чи підтверджується документально діагноз фізичного стану ОСОБА_1 станом на 29.05.2019, який встановлений у свідоцтві про хворобу від 29.05.2019 №48/В, його дійсному фізичному стану?;
2) Чи придатний ОСОБА_1 на момент проведення комісійної судово-медичної експертизи, призначеної у цій справі, для проходження військової служби (з визначенням ступеня втрати працездатності)?
Частиною третьою статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.
Представник позивача у поданому клопотанні просила доручити проведення експертизи Державній спеціалізованій установі "Головне бюро судового-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України".
Представник відповідача проти доручення проведення експертизи зазначеній установі заперечувала, посилаючись на можливість проведення експертного дослідження виключно центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України.
Оскільки учасники справи не дійшли згоди щодо визначення експертної установи, суд вважає за доцільне доручити проведення експертизи Національному військово-медичному клінічному центру "Головний військовий клінічний госпіталь" Міністерства оборони України, при якому діє військово-лікарська комісія, на яку покладено повноваження експертного визначення медичної придатності особи до проходження військової служби в мирних та військових умовах, а також експертне визначення втрати здоров`я внаслідок бойових дій або проходження військової служби в мирний час.
При цьому суд зауважує, що згідно з частиною сьомою статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.
Крім того, суд враховує, що позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, що перебуває у підпорядкуванні МВС України, а тому доручення проведення експертного дослідження ВЛК Міноборони гарантує дотримання прав усіх учасників справи та не ставитиме їх у нерівне становище.
За таких обставин, клопотання представника позивача про проведення у справі повторної судово-медичної експертизи належить задовольнити частково.
Витрати за проведення експертизи за клопотанням позивача несе останній.
Згідно з частиною першою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.
Отже, експертам необхідно надати для проведення експертизи матеріали адміністративної справи, а також оригінали медичної документації, що стосується ОСОБА_1 та отримана судом.
Водночас суд також зобов`язує сторони за необхідності (за клопотанням експерта) надати для проведення експертизи додаткові документи, про що їх буде повідомлено судом.
Окрім того, суд зобов`язує позивача за потреби з`явитись до Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" Міністерства оборони України для проведення медичного обстеження.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.
Зважаючи на те, що для проведення експертизи необхідно надати експертам матеріали адміністративної справи, а розгляд спору по суті без одержання висновку експертизи є недоцільним, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до одержання результатів експертизи.
Керуючись статтями 2, 72, 102, 105, 111, 205, 236, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача про призначення повторної судово-медичної експертизи задовольнити частково.
Призначити в адміністративній справі №440/3682/19 повторну комісійну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити запитання:
1) Чи підтверджується документально діагноз фізичного стану ОСОБА_1 станом на 29.05.2019, який встановлений у свідоцтві про хворобу від 29.05.2019 №48/В, його дійсному фізичному стану?;
2) Чи придатний ОСОБА_1 на момент проведення комісійної судово-медичної експертизи, призначеної у цій справі, для проходження військової служби (з визначенням ступеня втрати працездатності)?
Проведення експертизи доручити експертам Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" Міністерства оборони України (вул. Госпітальна, 18, м. Київ).
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, встановлену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.
Для проведення експертизи надати експертам матеріали адміністративної справи №440/3682/19, первинну медичну документацію ОСОБА_1 .
Зобов`язати сторони за необхідності (за клопотанням експерта) надати для проведення експертизи додаткові документи.
Зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) з`явитись на вимогу експерта до Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" Міністерства оборони України для проведення експертизи.
Витрати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .
В іншій частині - відмовити.
Провадження у справі зупинити до одержання судом результатів експертизи.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кукоба