Справа № 240/9890/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Житомир справа № 240/9890/19

категорія 108010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

секретар судового засідання Талавєр Т.Ю.,

за участю: представника позивача Слободяника П.В.,

представника відповідача - Поліщук Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" звернулось до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с.207-234 т.2) просить постановити рішення про визнання протиправними та скасування:

- постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1373 від 06 листопада 2018 року;

- пунктів 1, 2, підпунктів 1, 2 пункту 3 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1330 від 02 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 16.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалами суду від 14 серпня 2019 року та від 12 листопада 2019 року повернуто приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" без розгляду заяви про забезпечення позову.

Ухвалами суду від 16.09.2019 та від 21.11.2019 відмовлено приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" у забезпеченні позову.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що позовна заява в частині оскарження рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.11.2018 №1373 подана з порушенням строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 19.10.2020, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020, відмовлено у задоволенні заяви приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" від 28.08.2019 про поновлення строку звернення до суду; задоволено заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 02.10.2019 про залишення позовної заяви без розгляду в частині; залишено без розгляду позовну заяву приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування постанов, в частині визнання протиправною і скасування постанови НКРЕКП №1373 від 06.11.2018.

Відтак, судом розглядається по суті вимога позивача про визнання протиправною та скасування пунктів 1, 2, підпунктів 1, 2 пункту 3 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1330 від 02 липня 2019 року.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі акту планової перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу від 18 червня 2019 року № 217 відповідачем НКРЕКП була винесена постанова №1330 від 02.07.2019. Згідно даної постанови НКРЕКП на позивача накладено штраф в розмірі 850 тис. грн на підставі порушення ліцензійних умов.

На думку позивача, в пунктах постанови НКРЕКП чітко просліджується бажання Регулятора довести товариство до стійкої неплатоспроможності і банкрутства, або спонукати товариство в добровільному порядку відмовитися від здійснюваної ним ліцензійної дальності чи вольовим методом позбавити ліцензії. Позивач вважає, що порушення ліцензійних умов були допущені в результаті неправомірних дій (бездіяльності) Регулятора, а тому суд, з застосуванням ст.219 ч.3 ГК України, має всі підстави звільнити його від відповідальності.

Ухвалою суду від 22.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.236 КАС України до призначення законного представника сторони відповідача.

Представник позивач в судових засіданнях позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 03.10.2019 №1331/15-19 (а.с.180-198 т.1), відзиві на уточнену позовну заяву від 16.12.2019 №1762/15-19 (а.с.114-140 т.3) та запереченнях від 29.01.2020 №156/15-20 (а.с.20-35 т.4).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" видана Ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м.Коростишів та Коростишівського району Житомирської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віддані, користуванні чи експлуатації ПрАТ "Коростишівгаз".

Згідно з Планом здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2019 рік, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.11.2018 № 1584 (а.с.246-247 т.1), постановою НКРЕКП від 05.03.2019 № 306 "Про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у II кварталі 2019 року" (а.с.248-250 т.1), на підставі посвідчення на проведення перевірки від 08.05.2019 № 191 (а.с.1-2 т.2) у червні 2019 року НКРЕКП була проведена перевірка ПРАТ "Коростишівгаз".

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 18.06.2019 №217 (а.с.51-87 т.1).

Позивачем було направлено відповідачу пояснення та заперечення від 24.06.2019 №88/1 щодо результатів перевірки викладених в акті від 18.06.2019 складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу і газу (метану) вугільне родовище та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (а.с.88-94 т.1).

На підставі проведеної перевірки, відповідачем було прийнято постанову №1330 від 02.07.2019, якою на приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" накладено штраф в розмірі 850 тис. грн (а.с.46-50 т.1).

Не погоджуючись з накладенням штрафу, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Згідно ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.2 Закону №877-V контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності (далі - Закон №222-VIII) визначено, що орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.

Згідно п.3 ч.2 ст.6 Закону №222-VIII орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення регулює Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22 вересня 2016 року №1540-VIII (далі - Закон №1540-VIII).

Відповідно до частин 2-3 статті 1 Закону № 1540-VIII регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Роботу Регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону № 1540-VIII визначено, що Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: у діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу.

Мета, форми діяльності Регулятора та його основні завдання визначені статтею 3 Закону № 1540-VIII. Зокрема, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; державного контролю та застосування заходів впливу; використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є: забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; інші завдання, передбачені законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Закону № 1540-VIII визначено, що Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання

При цьому, відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 877-V визначено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Згідно з ч.4 ст.5 Закону № 877-V органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.

Особливості здійснення державного контролю на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг передбачені статтею 19 Закону № 1540-VIII.

Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Під час здійснення державного контролю Регулятор має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов; фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю; приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень; накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

В свою чергу, за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону № 1540-VIII за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

Частинами 3-4 статті 22 Закону № 1540-VIII визначено, що у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України "Про ринок електричної енергії", "Про природні монополії", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання".

Як встановлено судом, в ході проведення планового заходу державного нагляду актом від 18.06.2019 №217 (а.с.51-87 т.1) зафіксовано низку порушень, що в подальшому стали підставою для винесення постанови про накладення на приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" штрафу.

Так, згідно з постановою від 02.07.2019 №1330 (а.с.46-50 т.1) на позивача накладено штраф у розмірі 850000 гривень за порушення:

- пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині дотримання вимог Закону України "Про ринок природного газу", чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме:

- частини 9 статті 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" у частині обов`язкового виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішень Регулятора;

- абзацу 2 пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП від 06 квітня 2017 року № 491, у частині подання до структурних підрозділів НКРЕКП на територіях звіту про сплату внеску на регулювання не пізніше другого робочого дня після встановленого строку сплати;

- пункту 4.1 Мінімальних стандартів та вимог у частині складання Оператором ГРМ інформації щодо показників комерційної якості надання послуг оператора газорозподільної системи (додаток 5) станом на останнє число звітного періоду і подання (щоквартально до НКРЕКП та її територіальних органів за місцезнаходженням Оператора ГРМ не пізніше ніж через 50 днів після звітного періоду;

- пункту 4.6 Мінімальних стандартів та вимог у частині подання Оператором ГРМ переліку джерел інформації, реєстру письмових звернень споживачів, реєстру надання послуг щоквартально до НКРЕКП та її територіальних органів за місцезнаходженням Оператора ГРМ не пізніше ніж через 50 днів після звітного періоду;

- пункту 4.9 Мінімальних стандартів та вимог у частині направлення інформації, визначеної у пунктах 4.1, 4.6 та 4.8 глави 4 Мінімальних стандартів та вимог, Оператором ГРМ до НКРЕКП поштою на паперових носіях та в електронному вигляді, а також до її територіальних органів за місцезнаходженням Оператора ГРМ;

- підпункту 1 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині провадження ліцензованої діяльності лише за допомогою засобів та місць провадження діяльності ліцензіата, зазначених у документах, що додаються до заяви про отримання ліцензії (з урахуванням змін До документів, поданих ліцензіатом до НКРЕКП);

- підпункту 6 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині складання звітності, затвердженої НКРЕКП, щодо провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та подання її до НКРЕКП у встановленому порядку;

- підпункту 16 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині використання коштів, отриманих за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачених структурою тарифу (річної планованої тарифної виручки), у визначеному розмірі та за цільовим призначенням;

- підпункту 23 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині сплати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внесків на регулювання, що визначаються НКРЕКП;

- підпункту 28 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу;

- підпункту 5 пункту 2.5 глави 2 Ліцензійних умов у частині забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення, його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу відповідно до вимог пункту 4 постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем";

- підпункту 6 пункту 2.5 глави 2 Ліцензійних умов у частині укладення актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін із суміжними суб`єктами ринку природного газу, у тому числі зі споживачами;

- підпункту 8 пункту 2.5 глави 2 Ліцензійних умов у частині забезпечення періодичної повірки (у тому числі демонтажу, транспортування, монтажу та ремонту) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, за власний рахунок незалежно від того, чи є ліцензіат власником лічильника.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", у межах здійснення заходів державного регулювання, зобов`язати приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" у строк:

- до 01 серпня 2019 року:

1. повідомити НКРЕКП про всі зміни даних, які були зазначені в його документах, що додавались до заяви про отримання ліцензій, у строк не пізніше ніж один місяць з дня настання таких змін, крім інформації щодо кількості підключених споживачів, кількості об`єктів газорозподільної системи ліцензіата, кількості персоналу ліцензіата та його матеріально-технічної бази, яка надається протягом 30 днів після закінчення календарного року;

2. забезпечити належну організацію та функціонування особистого кабінету у мережі Інтернет для споживачів;

3. розмістити на своєму вебсайті величини технічної та вільної потужності, у тому числі величину резервної потужності, необхідну для забезпечення нових приєднань, у розрізі кожної ГРП, що на законних підставах перебуває в його власності або користуванні, та дані про плановані та фактичні обсяги природного газу, що переміщуються газорозподільною системою в обсязі, що знаходиться в розпорядженні ліцензіата;

4. розмістити на своєму вебсайті фактичні дані щодо величини середньозваженої вищої теплоти згорання природного газу за кожним маршрутом переміщення;

- до 01 листопада 2019 року виконати вимоги постанови НКРЕКП від 06 грудня 2018 року № 1373 "Про накладення штрафу на ПРАТ "Коростишівгаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання", в частині вжиття заходів для забезпечення підвищення тиску в газовій мережі від ГРС "Студениця" до смт.Черняхів з 0,3 до 0,6 МПа (6 кг/см квадратних) з метою необхідності продовження та завершення робіт з газифікації смт.Черняхів та повідомлення НКРЕКП щодо забезпечення підвищення тиску в газовій мережі від ГРС "Студениця" до смт. Черняхів з наданням копій підтвердних документів;

- до 01 грудня 2019 року завершити виконання (фінансування та освоєння) заходів Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПРАТ "Коростишівгаз" - розділу І (2018 рік) Плану розвитку газорозподільної системи на 2018-2027 роки у сумі 422,83 тис. грн та надати копії актів виконаних робіт до НКРЕКП на зазначену суму;

- до 31 грудня 2019 року забезпечити:

1. проведення періодичної повірки (у тому числі демонтажу, транспортування, монтажу та ремонту) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, за власний рахунок незалежно від того, чи є ліцензіат власником лічильника;

2. укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін із суміжними суб`єктами ринку природного газу, у тому числі зі споживачами;

3. виконання фінансових зобов`язань із оператором газотранспортної системи за надані послуги з транспортування у строк та на умовах, визначених договором транспортування природного газу;

4. облаштування засобами дистанційної передачі даних одного власного комерційного вузла обліку, річний обсяг обліку природного газу якого від 10 тис. м.куб. до 100 тис. м. куб.

Пунктом 3 Департаменту із регулювання відносин у нафтогазовій сфері, у межах здійснення заходів державного регулювання, відповідно до пунктів 1, 13 частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики а комунальних послуг" при перегляді тарифу на послуги розподілу природного газу для приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" підготувати та винести на засідання НКРЕКП, яке проводиться у формі відкритого слухання, проект рішення:

1) щодо встановлення (перегляду) тарифу на послуги розподілу природного газу для приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" шляхом коригування річної планованої тарифної виручки у сторону зменшення на загальну суму 918,73 тис. грн (без ПДВ) з урахуванням економії, отриманої внаслідок недофінансування статей структури тарифу, на суму 2 107,3 тис. грн (без ПДВ), недоотриманої тарифної виручки на суму 1 307,74 тис. грн (без ПДВ), отримання компенсацій, що передбачались протягом 2016 року у структурі тарифу, на суму 3,50 тис. грн (без ПДВ) та невиконання Інвестиційної програми 2016 року на суму 115,67 тис. грн (без ПДВ);

2) щодо коригування річної планованої тарифної виручки у сторону зменшення на загальну суму 422,83 тис. грн (без ПДВ) у разі невиконання та/або ненадання приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" до НКРЕКП копій актів виконаних робіт, зазначених у підпункті 3 пункту 2 постановляючої частини цієї постанови;

3) щодо коригування річної планованої тарифної виручки для фінансування компенсаційних витрат, пов`язаних із різницею в цінах при закупівлі у 2016-2018 роках природного газу для виробничо-технологічних витрат, нормативних та питомих витрат

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду та наявність протиправного характеру в рішенні суб`єкта контролю від 02.07.2019 №1330 позивач вказує наступне.

Щодо порушення Постанови НКРЕКП від 16.02.2017 № 201 пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов в частині порушення пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП від 06 квітня 2017 року №491.

Згідно з п.7 Порядку №491 внески на регулювання сплачуються щоквартально суб`єктами господарювання до спеціального фонду державного бюджету протягом перших 30 днів поточного кварталу, наступного за звітним. Сплачені понад необхідний розмір внески на регулювання не підлягають поверненню і враховуються при сплаті внеску на регулювання в наступних періодах.

Платники внеску подають до структурних підрозділів НКРЕКП на територіях звіт про сплату внеску на регулювання не пізніше другого робочого дня після встановленого строку сплати, за формою згідно з додатком 2.

Отже, форму звітності № 20-НКРЕКП (квартальна) подають платники внеску щокварталу не пізніше другого робочого дня після встановленого строку сплати, в якому сплачується внесок на регулювання на паперових носіях та електронною поштою до структурного підрозділу НКРЕКП на території за міцезнаходженням платника внеску, та забезпечують достовірність інформації, наведеної у звіті.

Даний звіт форми 20 згідно знімку екрану електронної пошти позивача 30.10.2018 направлено НКРЕКП електронним листом (а.с.40 зворот т.3).

Згідно повідомлення рекомендованим листом звіт №20-НКРЕКП за четвертий квартал 2018 року отримано відповідачем 05.11.2018, тобто з порушенням терміну, що встановлений Порядком №491 (а.с. 41 т.3).

Щодо здійснення інших, крім ліцензованих, беззбиткових видів діяльності, а саме діяльності по реалізації скрапленого газу, підприємство припинило закуповувати скраплений газ для реалізації з 03.04.2017.

Позивач посилається на те, що в ємностях залишалися залишки скрапленого газу, тому для уникнення завдання збитків товариство змушене було реалізовувати дані залишки.

В зв`язку з відсутністю належного попиту на даний вид продукції підприємство з об`єктивних причин вчасно не виконало вимоги Постанови до 31 грудня 2017 року та зверталося до НКРЕКП листами №32/1 від 02.03.2018, №89/12 від 13.06.2018, №115/1 від 07.08.2018, №170/1 від 27.11.2018 про подовження терміну (а.с.41-42, 42 зворот, 43, 43 зворот т.3).

Повідомлено, що остаточно реалізовано залишки крапленого газу 04.12.2018, про, що повідомлено НКРЕКП листом №179/14 від 11.12.2018 (а.с.44 т.3).

З наведеного свідчить, що позивач не заперечує факт невиконання вказаного пункту рішення.

Натомість відповідач обґрунтовуючи підстави застосування штрафу зосереджує увагу на тому, що частиною 9 статті 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" визначено обов`язок виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішень Регулятора.

На спростування виявлених контролюючим органом порушень пунктів 4.1, 4.6, 4.9 Мінімальних стандартів позивач зазначає той факт, що ними під час перевірки до НКРЕКП та Сектору НКРЕКП в Житомирській області надіслано уточнені звіти листами 85/2, 85/3, №85/4, №85/5, №85/6 від 13.06.2019 (а.с. 96-131 т.1).

Згідно з п.4.1 Мінімальних стандартів інформація щодо показників комерційної якості надання послуг оператора газорозподільної системи (додаток 5) (далі - інформація щодо якості послуг Оператора ГРМ) та/або інформація щодо показників комерційної якості надання послуг постачальника природного газу (додаток 10) (далі - інформація щодо якості послуг постачальника) складається станом на останнє число звітного періоду і подається Оператором ГРМ та/або постачальником щоквартально до НКРЕКП та її територіальних органів за місцезнаходженням Оператора ГРМ або постачальника не пізніше ніж через 50 днів після звітного періоду.

Відповідно до п.4.6 Мінімальних стандартів перелік джерел інформації, реєстр письмових звернень споживачів, реєстр надання послуг подається Оператором ГРМ та/або постачальником щоквартально до НКРЕКП та її територіальних органів за місцезнаходженням Оператора ГРМ або постачальника не пізніше ніж через 50 днів після звітного періоду.

Пунктом 4.9 Мінімальних стандартів визначено, що інформація, визначена у пунктах 4.1, 4.6 та 4.8 цієї глави, направляється Оператором ГРМ або постачальником до НКРЕКП поштою на паперових носіях та в електронному вигляді, а також до її територіальних органів за місцезнаходженням Оператора ГРМ або постачальника.

Відповідно до пункту 4,8 глави 4 Стандартів та вимог Оператор ГРМ щороку до 01 березня року, наступного за звітним, надає до НКРЕКП та оприлюднює на своєму офіційному сайті інформацію щодо дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів при наданні послуг постачання природного газу та сум виплачених компенсацій за недотримання цих стандартів та вимог за формою, наведеною в додатку 15 до Стандартів та вимог.

Слід звернути увагу, що факт порушення термінів подання позивачем наведеної вище інформації за IV квартал 2017 раку та за І - IV квартали 2018 року підтверджується наданими до матеріалів справи листами 85/2, 85/3, №85/4, №85/5, №85/6 від 13.06.2019 (а.с. 96-131 т.1).

Водночас, несвоєчасне надання до НКРЕКП Додатків 5, 6, 7, 9 та 15 до Стандартів та вимог свідчить про порушення пункту 2.1. глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України "Про ринок природного газу", чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме вимог пунктів 4.1 та 4.6 глави 4 Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 21.09.2017 № 1156.

З огляду на те, що суть вказаних норм полягає у становленні термінів подання оператором певної інформації, та з урахуванням встановленого факту порушення таких термінів позивачем при подачі відповідних показників та реєстрів, твердження позивача про усунення вказаного порушення в ході проведення заходу контролю визнається судом безпідставним, а порушення, що встановлене у постанові №1330 від 02 липня 2019 року наявним.

Крім того, відповідачем в ході проведення перевірки проаналізовано достовірність надання ПРАТ "Коростишівгаз" інформації за формами, наведеними у додатках до Стандартів та вимог, шляхом вибіркового методу перевірки даних.

Співставленням даних Додатку 7 з даними Додатку 5, код послуги S8 "Письмове звернення непобутового споживача" та код послуги S9 "Письмове звернення побутового споживача" встановлено невідповідність даних, а саме:

- у Додатку 5 за IV квартал 2017 року відсутня інформація: за кодом послуг S8 щодо письмового звернення 1 непобутового споживача, зазначеного у Додатку 7; за кодом послуг S9 щодо письмово звернення 1 побутового споживача, зазначеного у Додатку 7;

- у додатку 5 за І квартал 2018 року відсутня інформація: за кодом послуг S9 щодо письмового звернення 1 побутового споживача, зазначеного у Додатку 7.

Проведеним співставленням даних за кодом послуг S1.4 "Надання послуги з приєднання до газорозподільної системи" Додатку 5 з даними Журналу реєстрації заяв на приєднання, Справ на приєднання (стандартне, нестандартне), Актів виконаних робіт, встановлено невідповідність даних, а саме у Додатку 5:

- за IV квартал 2017 року зазначено надання послуг з приєднання 3 замовникам, згідно з Актами виконаних робіт у грудні 2017 року здійснено 11 нестандартних приєднань до газорозподільної системи. Розбіжність - 8 приєднань;

- за І квартал 2018 року зазначено надання послуг з приєднання 1 замовнику, що не підтверджено Актом виконаних робіт. Розбіжність - 1 приєднання;

- за II квартал 2018 року зазначено надання послуг з приєднання 7 замовникам, що не підтверджено Актами виконаних робіт. Розбіжність - 7 приєднань;

- за III квартал 2018 року зазначено надання послуг з приєднання 4 замовникам, згідно з Актами виконаних робіт здійснено 7 нестандартних приєднань. Розбіжність - 3 приєднання;

- за IV квартал 2018 року зазначено надання послуг з приєднання 3 замовникам, згідно з Актами виконаних робіт здійснено 7 нестандартних приєднань. Розбіжність - 4 приєднання.

Щодо порушення, що полягає у невиконанні вимог постанови НКРЕКП від 06.11.2018 №1373 в частині усунення порушення Ліцензійних умов. Зокрема щодо невиконання приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" пунктів 2 та 3 Постанови №1373 щодо вжиття заходів для забезпечення підвищення тиску в газовій мережі від ГРС "Студениця" до смт.Черняхів з 0,3 до 0,6 МПа (6 кг/смквадратних) з метою необхідності продовження та завершення робіт по газифікації смт.Черняхів до 01 червня 2019 року та повідомлення НКРЕКП щодо забезпечення підвищення тиску в газовій мережі від ГРС "Студениця" до смт.Черняхів з наданням копій підтвердних документів до 15 червня 2019 року, слід зазначити наступне.

Відповідач зазначає, що приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" листом від 07 травня 2019 року повідомило Сектор НКРЕКП у Житомирській області щодо початку здійснення заходів по виконанню вимог пункту 2 постановляючої частини Постанови №1373, а саме: надано копію договору будівельного підряду від 10 квітня 2019 року №10-04, укладеного між позивачем та Виробничо-збутовим товариством "Побутгазсервіс" на виконання заходів забезпечення підвищення тиску в газовій мережі від ГРС "Студениця" до смт.Черняхів (термін виконання робіт згідно договору до 01.06.2019).

У зв`язку з розпочатим виконанням робіт, ПРАТ "Коростишівгаз" у листі від 07 травня 2019 рбку №65/1 викладено прохання щодо продовження терміну виконання вимог пунктів 2 та 3 постановляючої частини Постанови №1373 до 01 листопада 2019 року.

Листом від 12 червня 2019 року №84/14 позивач повідомив НКРЕКП та Сектор НКРЕКП у Житомирській області про часткове виконання вимог пункту 2 постановляючої частини Постанови №1373, а саме: для забезпечення підвищення тиску в газовій мережі від ГРС "Студениця" до смт.Черняхів з 0,3 до 0,6 МПа (6 кг/ см квадратний) виконано ряд робіт по реконструкції газових мереж ПРАТ "Коростишівгаз": встановлено відключаючий пристрій на ШРП в с.Руденька; проведено реконструкцію газових мереж до с.Більківці; виконано ремонт підвідного газопроводу до ГРП с.Студениця.

Всі наведені вище обставини свідчать про відсутність встановленого контролюючим органом факту виконання приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" вимог пунктів 2, 3 Постанови №1373, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість виявленого в ході проведення перевірки порушення п.2.1 глави 2 Ліцензійних умов.

Ще одним порушенням, що зафіксовано в ході проведення перевірки є невідповідність загальної протяжності розподільних газопроводів, які знаходились в експлуатації ПРАТ "Коростишівгаз" станом на 31.12.2016, 31.12.2017 паспортам експлуатації.

Так, в експлуатації ПРАТ "Коростишівгаз" станом на 31.12.2016, 31.12.2017 протяжність газопроводів становила 207,058 км, з яких на балансі підприємства знаходилось 119,378 км або 57,7%. Решта 87,68 км або 42,3% - газопроводи інших власників, передані ліцензіату в користування згідно рішень Коростишівської міської ради про передачу на баланс для обслуговування без переходу права власності ПРАТ "Коростишівгаз" газорозподільних мереж та споруд на них.

Згідно даних паспорта експлуатаційної діяльності підприємства з газопостачання та газифікації ПРАТ "Коростишівгаз" за 2018 рік, загальна протяжність розподільних газопроводів, яка знаходилась в експлуатації ПРАТ "Коростишівгаз" станом на 31.12.2018 становила 213,80 км, з яких на балансі підприємства знаходилось 126,12 км або 58,99%. Решта 87,68 км або 41,01% - газопроводи інших власників, передані ліцензіату в користування згідно рішення Коростишівської міської ради.

Згідно з поясненнями ліцензіата у 2017 році при поданні до НКРЕКП документів на отримання ліцензії у "Інформації щодо розподільних мереж та споруд на них, що знаходяться у власності та/чи у користуванні ПРАТ "Коростишівгаз" була допущена технічна помилка. При підрахунку загальної протяжності газових мереж не враховано довжину підвідного газопроводу до с.Бобрик та с.Теснівка протяжністю 6,742 км, який введений в експлуатацію у 2016 році, що призвело до збільшення загальної протяжності розподільних газопроводів, які знаходились на балансі підприємства. При проведенні інвентаризації державного майна за 2016, 2018 роки первісна та залишкова вартість даного газопроводу була врахована.

Вищевказане дозволяє зробити висновок, що позивач не провадив ліцензовану діяльність лише за допомогою засобів та місць провадження діяльності ліцензіата, зазначених у документах, що додаються до заяви про отримання ліцензії.

Крім того контролюючим органом в ході перевірки зафіксовано, що за аналізом даних Додатків 3, 5 та 6 до форми звітності № 4-НКРЕКП-розподіл природного газу (квартальна) "Звітні та розрахункові дані про ліцензовану діяльність суб`єктів господарювання з розподілу природного газу" та додатку 4 форми № 8б-НКРЕКП-газ-моніторинг (квартальна) "Звітні про застосування тарифів на послуги розподілу природного газу" виявлено розбіжність з даними бухгалтерського обліку позивача за 2017-2018 роки.

Слід зауважити, що позивачем не заперечується факт наявності вказаних розбіжностей у 2017-2018 роках.

Щодо порушення підпункту 16 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині використання коштів, отриманих за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачених структурою тарифу (річної планованої тарифної виручки), у визначеному розмірі та за цільовим призначенням.

Зі змісту акту № 217 встановлено, що відповідачем за 2017 та 2018 роки виявлено відхилення фактичних витрат за статтями тарифу від затвердженої структури тарифу на розподіл природного газу, а саме як перевитрати так і недофінансування та недоотримана тарифна виручка.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 15 грудня 2016 року № 2292 протягом 2017 та 2018 року для приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" затверджено тариф на послуги розподілу природного газу з 01.01.2017 по 31.12.2018 - 328,80 грн за 1000 м. куб без ПДВ.

У акті перевірки наведено, що загальна планова тарифна виручка за 2017 та 2018 роки становила 7470,4 тис. грн.

Відповідно до структури тарифу, позивач у 2017 році мав отримати прибуток у сумі 74,3 тис. грн та відповідно розрахована тарифна виручка мала становити 7055,3 тис. грн, фактично тарифна виручка становила 7051,1 тис. грн, тобто товариство недоотримало прибутку в сумі 5982,8 тис. грн внаслідок невідповідності фактичних витрат і затвердженого обсягу розподілу природного газу.

Розрахунковий обсяг розподілу - 22,7 млн м. кубічних, фактичні обсяги розподілу природного газу становили 21,5 млн. тобто менші встановлених структурою тарифу на 1,3 млн м. кубічних або 5,6%.

Аналіз фактичних виробничих витрат від здійснення ліцензованої діяльності з розподілу природного газу за 2017 рік не відповідає витратам, затвердженим НКРЕКП у структурі тарифу: згідно затвердженої структури тарифу - 7396,1 тис. грн; фактично витрат- 12963,8 тис. грн. Тобто перевитрати становили 5567,7 тис. грн або 75,3%.

Згідно структури тарифу в 2018 році позивач мав отримати прибуток в сумі 65,2 тис. грн, тарифна виручка мала становити 6555,7 тис. грн, фактично тарифна виручка становила 6556,4 тис. грн, тобто недоотримало прибутку в сумі 10393,0 тис. грн внаслідок невідповідності фактичних витрат і затвердженого обсягу розподілу природного газу.

Фактичні обсяги розподілу природного газу менші встановлених структурою тарифу на 2,8 млн м. кубічних або 12,2%.

Проведеним аналізом встановлено, що фактичні виробничі витрати позивача від здійснення ліцензованої діяльності з розподілу природного газу за 2018 рік не відповідають витратам, затвердженим НКРЕКП у структурі тарифу:

- згідно затвердженої структури тарифу - 7396,1 тис. грн;

- фактично - 16884,2 тис. грн.

Тобто перевитрати становили 9488,1 тис. грн або 128,3%.

Отже, проведеним аналізом ефективності використання ліцензіатом коштів, отриманих від здійснення діяльності з розподілу природного газу у 2017 та 2018 році, встановлено, що фактична структура тарифу на послуги розподілу природного газу не відповідає складовим витратам, установленим структурою тарифу, затверджена постановами НКРЕКП, що є порушенням підпункту 16 пункту 2.2 Ліцензійних умов в частині використання коштів, отриманих за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачених структурою тарифу у визначеному розмірі за цільовим призначенням.

Позивач обгрунтовуючи безпідставність вказаного порушення вказує на економічну необґрунтованість тарифу і як наслідок наявного відхилення фактичних витрат за статтями тарифу.

Слід зауважити, що у наявних спірних правовідносинах судом не розглядається правомірність прийняття постанови НКРЕКП від 15.12.2016 №2292 про затвердження тарифів на 2017-2018 рік.

У вітчизняній теорії права загальновизнано, що нормативно-правовий акт - це письмовий документ компетентного органу держави, уповноваженого нею органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта, в якому закріплено забезпечуване нею формально обов`язкове правило поведінки загального характеру (юридична норма). Такий акт приймається як шляхом безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це суб`єктом за встановленою процедурою.

Загальний характер юридичних норм, встановлених або санкціонованих державою у нормативно-правових актах, полягає у тому, що ці норми розраховані на регулювання групи (виду) кількісно невизначених суспільних відносин, адресовані кількісно невизначеному колу неперсоніфікованих суб`єктів, не вичерпують свою обов`язковість певною кількістю її застосувань, тобто юридично діють безперервно, а їх чинність припиняється, скасовується за спеціальною процедурою.

Натомість індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише у письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

З огляду на вказане нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (юридичні норми), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються у нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид (групу) суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується, вичерпується у зв`язку з його застосуванням до конкретних правовідносин.

Позивачем до Окружного адміністративного суду міста Києва було оскаржено бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка полягає у не встановленні для приватного акціонерного товариства з газопостачання та газифікації "Коростишівгаз" економічно обґрунтованого тарифу на розподіл природного газу в період з 2015 по 2020 років.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2020 у справі 640/540/20 в задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" відмовлено повністю.

Вказане рішення постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 залишено без змін.

Відтак, доводи позивача про економічну необґрунтованість тарифів є безпідставними та не приймаються судом до уваги.

Зі змісту акту перевірки №217 встановлено, що позивачем у першому кварталі 2018 року порушено термін сплати внесків на регулювання на два дні.

Наведене свідчить про наявність порушення підпункту 23 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині сплати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу і наступного за звітним, внесків на регулювання, що визначаються НКРЕКП.

Слід зауважити, що позивачем не наведено обставин на спростування вказаних порушень.

Актом перевірки № 217 також зафіксовано наявність заборгованості приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" перед АТ "УКРТРАНСГАЗ" за отримані послуги транспортування природного газу.

Вказане свідчить про наявність порушення підпункту 28 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу.

Позивач посилається на безпідставність застосування до нього коефіцієнту 1, до матеріалів справи надає копію претензії від 08.05.2019 (а.с.165 зворот - 169 т.3) та копію відповіді на претензію (а.с.169 зворот т.3).

Слід звернути увагу, що під час проведення перевірки Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та на момент винесення постанови №1330 від 02 липня 2019 року доказів оскарження розрахунків за договором транспортування природного газу позивачем не надано.

В ході проведення заходу контролю відповідачем також встановлено факт недотримання приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" термінів забезпечення облаштування засобами дистанційної передачі даних власних комерційних вузлів обліку, а саме однієї одиниці, річний обсяг обліку природного газу якої від 10 тис м. кубічних до 100 тис м. кубічних - протягом 2 років з дня набрання чинності постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем".

Вказане свідчить про порушення ПРАТ "Коростишівгаз" підпункту 5 пункту 2.5 глави 2 Ліцензійних умов, а саме пункту 4 постанови НКРЕКП від 30 вересня 2019 року № 2494 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем" (набрав чинності з 27.11.2015), в частині дотримання термінів забезпечення облаштування засобами дистанційної передачі даних власних комерційних вузлів обліку.

Перевіркою також встановлено, що станом на 31 грудня 2018 року на території ліцензованої діяльності ПРАТ "КОРОСТИШІВГАЗ" не укладено акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін із 775 споживачами приватного сектору та споживачами багатоквартирних житлових будинків (ЖЕК, ОСББ).

Вказане свідчить про порушення абз.2 п.3 постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, що визначає Оператор газорозподільної системи забезпечує укладення актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, зокрема, по інших об`єктах суб`єктів ринку природного газу - протягом одного року з дня набрання чинності цією постановою.

Пояснення позивача щодо неукладення в повному обсязі актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єктах споживачів у зв`язку з відсутністю 122 споживачів та відсутністю доступу до 653 споживачів не спростовують виявленого порушення.

В ході проведення перевірки встановлено, що у 2016-2018 роках позивач не здійснював повірку та ремонт побутових лічильників газу, а проводив демонтаж та заміну побутових лічильників газу придбаних за кошти побутового споживача, у 2016 році - 39 приладів, у 2017 році - 78 приладів, у 2018 році - 73 прилади.

Згідно Переліків засобів вимірювальної техніки (ЗВТ), які перебувають в експлуатації та підлягають повірці в 2016 - 2018 роках, що складаються з урахуванням кількості приладів обліку, повірки яких прострочено, передбачалось здійснити повірку 3510 приладів обліку, фактично повірено 0 приладів обліку.

За інформацією приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" станом на 31.12.2016 кількість приладів обліку із простроченим терміном повірки становила 8442 од, або 75,8% від загальної кількості встановлених побутових лічильників.

Станом на 31.12.2017 кількість приладів обліку із простроченим терміном повірки становила 8941 од, або 80,1 % від загальної кількості встановлених побутових лічильників.

Станом на 31.12.2018 кількість приладів обліку із простроченим терміном повірки становила 9202 од, або 82,3 % від загальної кількості встановлених побутових лічильників.

З огляду на наведене, позивачем порушено пункт 3, 9 розділу 3 Ліцензійних умов з розподілу природного газу в частині дотримання вимог законодавства України, а саме підпункт 3 пункту 2 глави 8 розділу 10 Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, в частині забезпечення періодичної повірки лічильників газу протягом міжповірочного інтервалу та підпункт 8 пункту 2.5 глави 2 Ліцензійних умов у частині забезпечення ліцензіатом періодичної повірки (у тому числі демонтаж, транспортування, монтаж та ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, за власний рахунок незалежно від того, чи є ліцензіат власником лічильника.

Перевіркою встановлено, що відповідно до середньозваженої структури тарифу, скоригованої на фактичні обсяги розподілу, в 2016 році затверджено статтю витрат "Повірка та ремонт лічильників" в сумі 54,1 тис. грн, за даними форми 4 НКРЕКП - розподіл природного газу, фактичні витрати позивача становили 9,8 тис. грн, що на 44,3 тис. грн менше затверджених.

Відповідно до середньозваженої структури тарифу, скоригованої на фактичні обсяги в 2017 році затверджено статтю витрат "Повірка та ремонт лічильників" в сумі 50,9 тис. грн, за даними форми 4 НКРЕКП - розподіл природного газу, фактичні витрати становили 1,6 тис. грн, що на 49,3 тис. грн менше затверджених.

Відповідно до середньозваженої структури тарифу, скоригованої на фактичні обсяги розподілу, в 2018 році затверджено статтю витрат "Повірка та ремонт лічильників" в сумі 47,3 тис. грн, за даними форми 4 НКРЕКП - розподіл природного газу, фактичні витрати становили 8,1 тис. грн, що на 39,2 тис. грн менше затверджених.

Протягом 2016-2018 років кошти передбачені в тарифі повірку та ремонт лічильників, приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" спрямовувало на демонтаж та заміну побутових лічильників газу придбань за кошти побутового споживача.

Слід звернути увагу, пункти 2, 3 постановляючої частини Постанови №1330 від 02 липня 2019 року є заходами державного регулювання, вжитими у зв`язку з виконанням відповідачем своїх функцій, покладених на неї, зокрема, Законом про НКРЕКП, Законом України "Про ринок природного газу" та спрямованих на виконання вимог Ліцензійних умов.

Суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС встановлено право на судовий захист і передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

Відтак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо, позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 7 лютого 2017 року у справі №800/45/16 та підтримано Верховним Судом у постанові від 11 травня 2018 року у справі №766/7172/17.

Відповідно до п. п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В ході розгляду справи позивачем не доведено факти відсутності обгрунтувань та мотивів прийняття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постанови № 1330 від 02 липня 2019 року.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у ході судового розгляду обставини та норми права, які їх регулюють суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" (вул. Київська, 55, Коростишів, Житомирська область, 12501, 20413052) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Смоленська,19, м.Київ, 03057, ) про визнання протиправною та скасування постанови № 1330 від 02 липня 2019 року - відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Панкеєва

Повне судове рішення складене 07 квітня 2021 року