Справа № 440/3696/20
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 р. Справа № 440/3696/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.01.2021 (головуючий суддя І інстанції: Вінтоняк Н.Д.) по справі № 440/3696/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправною бездіяльність,зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненадання в місячний строк відповіді на його письмове звернення від 20 травня 2020 року до відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області в особі уповноважених осіб відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не складання протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.185-6 КУпАП, щодо службових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відповідальних за виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 440/3031/19, які не усунули зазначені в окремій ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року по справі № 440/3031/19 порушення закону;

- зобов`язати уповноважених осіб відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області скласти протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 185-6 КУпАП та направити адміністративні матеріали за підсудністю щодо службових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відповідальних за виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 440/3031/19, які не усунули зазначені в окремій ухвалі від 18 вересня 2019 року у справі № 440/3031/19, які не усунули зазначені в окремій ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року по справі № 440/3031/19 порушення закону.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 20.01.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не надання протягом встановленого законом місячного строку відповіді на звернення ОСОБА_1 від 20.05.2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись із судовим рішенням в частині відмови в позові, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив змінити рішення суду та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог зазначає, що, відмовляючи в задоволені позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не складання протоколів про адміністративне правопорушення щодо посадових осіб пенсійного органу та зобов`язання вчинити такі дії, суд першої інстанції безпідставно послався на дискреційні повноваження відповідача, оскільки розсуд суб`єкта владних повноважень не є вільним від нормативної регламентації. Проте, встановивши не виконання окремої ухвали службовими особами пенсійного органу уповноважені особи відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області мали один закріплений КУпАП правообов`язок - скласти протокол про адміністративне правопорушення. Не виконання такого обов`язку є неправомірним варіантом дій правоохоронного органу, а отже не може пов`язуватися з розсудом останнього. Отже, позов в цій частині є обґрунтованим.

Також зазначає, що резолютивна частина судового рішення є незаконною в частині зазначення строку апеляційного оскарження - 10 днів, замість 30 днів встановлених ч.1 ст.295 КАС України.

Головне управління Національної поліції в Полтавській області (далі - відповідач) не надало відзив на апеляційну скаргу.

На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 29.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Полтавській області із заявою, в якій просив доручити уповноваженим особам відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції скласти протоколи по ст. 185-6 КУпАП на відповідальних осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 по справі № 440/3031/19 та направити адміністративні матеріали для подальшого розгляду до Київського районного суду м. Полтави (а.с. 42-45).

В заяві зазначив, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 по справі № 440/3031/19, яке набрало законної сили згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2019, зобов`язано ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату його пенсії, починаючи з 01 червня 2013 року, з врахуванням отриманої індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у справі № 440/3031/19 , прийнятою в порядку ст.383 КАС України, визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі №440/3031/19 щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з врахуванням отриманої ним індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії лише за період з 01 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року.

Копію окремої ухвали направлено судом до ГУ ПФУ в Полтавській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі №440/3031/19.

Заява ОСОБА_1 від 21.04.2020 про здійснення перерахунку та виплати належної йому пенсії з урахуванням висновків окремої ухвали суду від 13.04.2020, пенсійним органом не розглянута, а також не вчинено дій на виконання окремої ухвали суду, що на думку заявника є підставами для притягнення до винних до адміністративної відповідальності за ст.185-6 КУпАП.

За наслідками розгляду заяви позивача від 29.05.2020 відділенням поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області здійснено перевірку.

24.06.2020 відповідач листом повідомив позивача, що в ході проведення перевірки працівниками ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області встановлено, що працівники пенсійного органу діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, в обсязі наданих прав та покладених обов`язків здійснили розгляд окремої ухвали, вжили заходи реагування на вказані судом порушення закону та надали відповідь на окрему ухвалу у встановлений строк, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-6 КУпАП (а.с. 10).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача , позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що повноваження відповідача щодо прийняття або складання протоколу про адміністративне правопорушення є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної скарги переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги фактично стосуються позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено судом першої інстанції, а тому рішення суду в частині задоволення позову апеляційним судом не переглядається.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Положеннями ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» (далі Закон № 393/96-ВР) передбачено право громадян України на звернення, зокрема до органів державної влади, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначенням ст. 3 цього Закону заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб.

Статтею 19 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України.

Основні повноваження поліції визначено у статті 23 цього Закону, зокрема, поліція відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

- виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

- вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

- здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

- у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

- доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

- у межах своєї компетенції, визначеної законом, здійснює контроль за дотриманням вимог законів та інших нормативно-правових актів щодо опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, вживає заходів щодо запобігання дитячій бездоглядності, правопорушенням серед дітей, а також соціального патронажу щодо дітей, які відбували покарання у виді позбавлення волі;

- вживає заходів для запобігання та протидії домашньому насильству або насильству за ознакою статі.

Відповідно до ст. 30 Закон України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи є висновок уповноваженої особи, який вона робить на підставі власної оцінки фактичних обставин справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, про вчинення правопорушення.

Отже, саме до компетенції вказаної уповноваженої особи віднесено вирішення питання щодо наявності підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Позивач оскаржує бездіяльність відповідача у сфері притягнення порушника (посадових осіб пенсійного органу) до адміністративної відповідальності яку урегульовано положеннями КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заява позивача про вчинення адміністративного правопорушення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, зареєстрована, розглянута відповідачем, про результати її розгляду повідомлено позивача.

Доводи позивача щодо наявності в діях посадових осіб складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.185-6 КУпАП , були перевірені відповідачем.

Згідно ст. 185-6 КУпАП залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем проведено перевірку обставин, зазначених у заяві та встановлено, що пенсійний орган здійснив розгляд окремої ухвали, вжив заходи реагування на вказані судом порушення закону, надав відповідь на ухвалу у встановлений строк, також повідомив про оскарження окремої ухвали в апеляційному порядку, а тому підстави для притягнення до відповідальності його посадових осіб відсутні, про що складено довідку від 17.06.2020 (а.с. 71).

Отже, відповідачем, в межах своїх дискреційних повноважень не встановлено факту вчинення адміністративного правопорушення посадовими особами пенсійного органу.

Відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11 березня 1980 р. на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку питання притягнення посадових осіб пенсійного органу до адміністративної відповідальності є за своєю правовою природою виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями) Головного управління Національної поліції в Полтавській області, а втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Щодо посилання апелянта на невірне зазначення в резолютивній частині строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає, що вказане не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, визначеною ч.3 ст. 317 КАС України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.01.2021 по справі № 440/3696/20 в частині відмови в задоволенні позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова