Справа № 140/2067/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

20 квітня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2067/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

за участю секретаря судового засідання Новак Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому адміністративну справі за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління юстиції України (м.Львів) про визнання неправомірною бездіяльності та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління юстиції України (м.Львів) про визнання неправомірною бездіяльності щодо не направлення за адресою позивача всіх постанов винесених у ВП №52534205 та скасування постанови від 28 грудня 2016 року, винесеної державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ Ніколайчуком Т.В. в межах ВП №52534205 про стягнення в дохід держави виконавчого збору в сумі 29 276,60 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року ухвалено розгляд справи проводити за правилами Розділу 2 Глави 11 Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ Кодексу адміністративного судочинства України та призначено судове засідання на 12:00 25 березня 2021 року.

В судове засідання 25 березня 2021 року позивача не прибула, хоча відповідно до статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце судового розгляду. На адресу суду від позивача 24 березня 2021 року надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з контактом з особою, хворою на COVID-19 та самоізоляцією з двома малолітніми дітьми. Розгляд справи відкладено на 10:00 год 13 квітня 2021 року.

13 квітня 2021 року позивач повторно не з`явилася в судове засідання, не повідомила суд про причини неприбуття, хоча був належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується телефонограмою. При цьому клопотань про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не подала. Розгляд справи відкладено на 10:00 год 20 квітня 2021 року.

20 квітня 2021 року позивач повторно не з`явилася в судове засідання, не повідомила суд про причини неприбуття, хоча був належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується телефонограмою. При цьому клопотань про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не подала.

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною п`ятою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто, обов`язок щодо вжиття заходів для прискорення розгляду справи покладено на позивача як ініціатора спору.

Отже, позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з тим, частиною п`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, неодноразово та повторно не забезпечив прибуття у судове засідання (25 березня 2021 року, 13 квітня 2021 року та 20 квітня 2021 року) без поважних причин, оскільки в порушення вимог частини другої статті 44, частини першої статті 45, частини першої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України до клопотання про відкладення розгляду справи не було долучено будь-які докази, які б підтверджували поважність причин неприбуття в судове засідання позивача. Зокрема, суду не було надано будь-яких доказів перебування позивача на лікарняному.

Суд наголошує, що вимоги частини другої статті 44, частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відтак, реалізовуючи своє право на подання клопотання про відкладення розгляду справи, учасник справи повинен надати докази, які підтверджують поважність причин неявки в судове засідання. Проте, позивач вказаних вимог Кодексу адміністративного судочинства України при поданні клопотання про відкладення розгляду справи не дотримав.

Відтак, оскільки позивач, який не є суб`єктом владних повноважень, та який був повідомлений про дату, час та місце судових засідань у цій справі, повторно не прибув у судове засідання, призначене на 10:00 год. 20 квітня 2021 року, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, його неявка перешкоджає розгляду справи, при цьому, тому суд дійшов висновку, що позов необхідно залишити без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись частиною п`ятою статті 205, пунктом 4 частини першої статті 240, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління юстиції України (м.Львів) про визнання неправомірною бездіяльності та скасування постанови, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.Я. Ксензюк