Справа № 420/9088/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/9088/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря - Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання Міністерства інфраструктури України про закриття провадження у справі за апеляційними скаргами Державного підприємства Адміністрація морських портів України та Міністерства інфраструктури України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Рисоіл Термінал до Міністерства інфраструктури України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство Адміністрація морських портів України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Рисоіл Термінал звернулось до суду першої інстанції з позовом до Міністерства інфраструктури України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство Адміністрація морських портів України, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства інфраструктури України щодо нерозгляду у встановлений законодавством строк листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство Рисоіл Термінал" від 17.06.2020р. №273 про надання документа дозвільного характеру - Погодження відведення землі та водного простору для торговельного мореплавства, здійснення будівельних та інших робіт у зоні дії навігаційного обладнання і морських шляхів;

- зобов`язати Міністерство інфраструктури України надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство Рисоіл Термінал" () - Погодження відведення землі та водного простору для торговельного мореплавства, здійснення будівельних та інших робіт у зоні дії навігаційного обладнання і морських шляхів, а саме для здійснення будівництва двостороннього пірсу та інших робіт на стику причалів №№10-11 Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська 26-А, кадастровий номер земельної ділянки 0:03:001:0485, згідно Проекту Будівництво двостороннього пірсу у складі розширення та експлуатації інженерної та транспортної інфраструктури та виробничих потужностей з перевалки олії, зерна, харчових продуктів переробки олійних та зернових культур за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 26-А (на стику причалів №№10,11 Чорноморської філії ДП АМПУ).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, державне підприємство Адміністрація морських портів України та Міністерство інфраструктури України подали апеляційні скарги, в яких посилались на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

07.04.2021 року о 13:25 год. Міністерством інфраструктури України було направлено засобами електронної пошти було подано до канцелярії П`ятого апеляційного адміністративного суду клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилався на те, що позивач в даному випадку звернувся до Міністра інфраструктури України листом про надання погодження відведення землі та водного простору для торговельного мореплавства, здійснення будівельних та інших робіт у зоні дії навігаційного обладнання і морських шляхів, однак, жодним актом Кабінету Міністрів України не визначено послугу з видачі дозвільного документу «Погодження підведення землі та водного простору для торговельного мореплавства, здійснення будівельних та інших робіт у зоні дії навігаційного обладнання і морських шляхів», як таку, що може отримуватися суб`єктом господарювання безпосередньо в Міністерстві, а не у центрі надання адміністративних послуг.

Також відповідач посилався на те, що надсилання позивачем листа не ґрунтується на приписах Закону № 2806, оскільки вимоги до змісту заяви про отримання документу дозвільного характеру «Погодження відведення землі та водного простору для торговельного мореплавства, здійснення будівельних та інших робіт у зоні дії навігаційного обладнання і морських шляхів» Кабінетом Міністрів України не визначено. Із документом «Заява про отримання дозвільного документу» позивач до Мінінфраструктури не звертався. Докази подання позивачем означеної заяви матеріали справи не містять.

Ураховуючи відсутність факту подання ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» до Мінінфраструктури заяви про отримання документу дозвільного характеру, а також відсутність урегульованих законодавством відносин між Міністерством та суб`єктами господарювання у зв`язку з видачею документів дозвільного характеру «Погодження відведення землі та водного простору для торговельного мореплавства, здійснення будівельних та інших робіт у зоні дії навігаційного обладнання і морських шляхів», відповідач вважає що у рамках даного спору Мінінфраструктури на є суб`єктом владних повноважень, а даний спір не є спором адміністративним.

Відповідач посилався на те, що оскільки даний спір виник поза межами публічно-владних управлінських функцій Мінінфраструктури, зазначену справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до пункту першого частини першої статті 238 КАС є підставою для закриття провадження у справі.

У зв`язку з вказаним у клопотанні ставиться питання про закриття провадження у справі № 420/9088/20.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів зазначає наступне:

Завданням адміністративного судочинства, у розумінні частин першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №813/1076/17 та від 14 листопада 2018 року у справі №817/986/17.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджуваних порушень прав чи інтересів.

Як вже зазначалось вище, при розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Предметом позовних вимог у цій справі є правомірність бездіяльності відповідача по розгляду звернення ТОВ "Спільне підприємство Рисоіл Термінал" про надання погодження відведення землі та водного простору для торговельного мореплавства, здійснення будівельних та інших робіт у зоні дії навігаційного обладнання і морських шляхів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 12 Кодексу торговельного мореплавства України відведення землі та акваторії для торговельного мореплавства, а також для реалізації проектів здійснення будівництва або проведення будь-яких робіт у зоні дії навігаційного обладнання та морських шляхів здійснюється в порядку, встановленому Земельним і Водним кодексами України.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту, погоджує відведення землі та водного простору для торговельного мореплавства, а також для будівництва або виконання будь-яких робіт в зоні дії навігаційного обладнання і морських шляхів за наявності висновку центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

В свою чергу, згідно Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 р. № 460, Міністерство інфраструктури України (Мінінфраструктури) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінінфраструктури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах автомобільного, залізничного, морського та річкового транспорту, надання послуг поштового зв`язку, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України, розвитку, будівництва, реконструкції та модернізації інфраструктури авіаційного, морського та річкового транспорту, дорожнього господарства, навігаційно-гідрографічного забезпечення судноплавства, торговельного мореплавства, з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, а також державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості).

Згідно п.п. 49 п. 4 вказаного Положення Мінінфраструктури відповідно до покладених на нього завдань надає погодження на відведення землі та водного простору для торговельного мореплавства, а також для будівництва або виконання робіт в зоні дії навігаційного обладнання і морських шляхів.

Таким чином, надання відповідного погодження відноситься до компетенції відповідача як суб`єкта владних повноважень, тобто при наданні чи відмові у наданні вказаного вище погодження відповідач реалізує владно-управлінські функції.

Колегія суддів наголошує на тому, що акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до статті 55 Конституції України. Саме для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Позов у цій справі подано у зв`язку з порушенням, на думку позивача, порядку здійснення органом публічної влади своїх повноважень, що встановлені законодавством України, а дослідженню підлягають виключно питання виконання відповідачем владно-управлінських функцій у відповідності до вимог законодавства.

Таким чином, обсяг та зміст конкретних обставин цієї справи та їх нормативне регулювання дають підстави вважати, що предметом розгляду в даній справі є публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням відповідачем саме владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Відтак виниклий між сторонами спір належить до адміністративної юрисдикції та має вирішуватися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що подане Міністерством інфраструктури клопотання про закриття провадження по справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 238, 308, 310, 315, 327, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства інфраструктури України про закриття провадження у справі № 420/9088/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Рисоіл Термінал до Міністерства інфраструктури України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство Адміністрація морських портів України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук