Справа № 540/1052/21
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1052/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання незаконними дій державного виконавця,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, а саме визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження щодо виконавчого документа № 648/3268/19 від 22.12.2020 року та зобов`язати відповідача належним чином та в повному обсязі реалізувати надані права, передбачені ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» з метою забезпечення належного виконання виконавчого документа № 648/3268/19.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження, на підставі заяви від боржника, Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, в якій повідомлено, що рішення суду виконано в повному обсязі, однак державний виконавець не врахував, що в резолютивній частині рішення вказано, що Токарівську сільську раду Білозерського району Херсонської області зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 02.08.2019 року (вх.№ 138) та з метою належного виконання рішення суду, необхідно врахувати зміст даної заяви та перевірити, чи належним чином вона виконана. На думку позивача, в порушення вимог вищевказаної статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем не перевірено правильність та повноту виконання рішення суду, що спричинило порушення прав стягувача. У зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 07.04.2021 р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду на 15.04.2021 року.

15.04.2021 року надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечував, посилаючись, що постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2020 року № 648/3268/19 виконано в повному обсязі, про що свідчить витяг з рішення 55 сесії сьомого скликання Токарівської сільської ради Білозерського району від 11.09.2020 року, у зв`язку із чим 22.12.2020 року виконавче провадження № 63606131 у відповідності до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено.

15.04.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 20.04.2021 року.

20.04.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої на задоволенні позовних вимог наполягав.

20.04.2021 року від сторін по справі надійшли заяви про розгляд справи за правилами письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, які регулюють спірні правовідносини, судом встановлено, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року по справі № 648/3268/19 в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2020 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року по справі № 648/3268/19 скасовано та прийнято нове, яким адміністративний позов задоволено частково, тим самим визнано протиправною бездіяльність Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 02 серпня 2019 року (вх. № К-138) та зобов`язано Токарівську сільську раду Білозерського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 02 серпня 2019 року (вх. № К-138) та прийняти відповідне рішення, стягнуто судовий збір у сумі 1921 грн.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження ВП № 63606131 з примусового виконання виконавчого листа № 648/3268/19 від 06.11.2020 року виданого Херсонським окружним адміністративним судом про зобов`язання Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 02 серпня 2019 року (вх. № К-138) та прийняти відповідне рішення.

12.11.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до рішення 55 сесії сьомого скликання Токарвської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 11.09.2020 № 580 вбачається, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2020 року, яким Токарівську сільську раду Білозерського району Херсонської області повторно зобов`язано розглянути клопотання громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 02.08.2019 року №К-138 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та поданих ним документів, а саме: сертифікату на земельну частку (пай), серії ХС №0201121, яким підтверджується право ОСОБА_1 на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» у розмірі 7,67 в умовних кадастрових гектарах (рішення Білозерської районної державної адміністрації від 02 липня 1997 року" № 283), а також успадкованого громадянином ОСОБА_1 сертифікату на земельну частку (пай) серії ХС №0201452, виданого на ім`я ОСОБА_2 на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» у розмірі 7,67 в умовних кадастрових гектарах (рішення Білозерської районної державної адміністрації від 02 липня 1997 року№283), керуючись ст. 25, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулі звання зрошення в Україні», внесеними згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018 року, ч. 2 ст. 14 Конституції України, відповідно до статей 5, 11 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) - земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» із змінами, ст. 81, 121, 122 Земельного кодексу України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, враховуючи рекомендації постійної комісії Токарівської сільської ради з питань екології, охорони навколишнього середовища, раціонального використання земельних ресурсів від 07.09.2020 року, сільська рада вирішила надати згоду громадянину ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність загальною площею 14,7478 га (богар контур № НОМЕР_2 ділянка НОМЕР_3 кадастровий номер :05:004:0007, зрошення контур НОМЕР_4 а ділянка № НОМЕР_5 кадастровий номер :04:023:0079, богар контур № НОМЕР_2 ділянка НОМЕР_6 кадастровий номер :05:004:0008, зрошення контур НОМЕР_4 а ділянка № НОМЕР_7 кадастровий номер :04:023:0080,) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишньої колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» на території Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Громадянину ОСОБА_1 замовити документацію із землеустрою у розробника, який відповідає вимогам статей 26. 34 Закону України «Про землеустрій». Відмовлено громадянину ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в частині клопотання від 02.08.2019 року №К-138 щодо надання земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) у контурах № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 у адміністративних межах Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, за межами населених пунктів, які не підпадали під розпаювання земель колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», та ніколи не належати колективному сільськогосподарському підприємству «Світанок».

22.12.2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Позивач вважає дії відповідача протиправними у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Переглянувши справу, в межах позовних вимог, за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість кожного з них, суд зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

У частині першій статті 5 Закону № 1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням;

17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа.

Так, дослідивши матеріали справи, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2020 року, якою зазначено, що лист про надання інформації, підписаний сільським головою, не є рішенням сільської ради, так як відповідне рішення має прийматись на пленарних засіданнях ради, та зобов`язано Токарівську сільську раду Білозерського району Херсонської області повторно розглянути подане позивачем клопотання у встановленому законом порядку, а саме із прийняттям відповідного рішення про надання або відмову у надання дозволу на виготовлення проекту земелустрою, судом встановлено, що Токарівська сільська рада Білозерського району Херсонської області фактично виконала постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду в повному обсязі згідно з виконавчим документом, а саме розглянула заяву ОСОБА_1 від 02.08.2019 року № К-138 по суті та винесено рішення від 11.09.2020 року № 580 55 сесії сьомого скликання Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Враховуючи викладене, державним виконавцем, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Отже, дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) є правомірними та відповідають нормам Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_10 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, 73011, м.Херсон, вул. Комкова, 87, корп.2) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 105000000