Справа № 580/917/21
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року справа № 580/917/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (далі позивач) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжука С.С. відкриття виконавчого провадження від 05.02.2021р. ВП №64377386.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що в межах виконавчого провадження №61470384 відповідачем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 05.03.2020р. у розмірі 18892,00 грн., на підставі якої постановою від 05.02.2021р. відкрито виконавче провадження №64377386 (спірна постанова) з виконання постанови про стягнення виконавчого збору. Позивач зазначає, що 21.12.2020р. відповідачем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №61470384 в якій зазначено, що рішення не може бути виконано без участі боржника та надіслано до правоохоронних органів повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. При цьому вказує, що системний аналіз положень Закону України Про виконавче провадження дає підстави вважати, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання судового рішення; вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.04.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.04.2021р. о 10 год. 00 хв.

19.04.2021р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що станом на 19.04.2021р. рішення суду у справі №580/2584/19 (виконавче провадження №61470384) не виконано, при цьому постанова про стягнення виконавчого збору від 05.03.2020р. у розмірі 18892,00 грн. прийнята у ВП №61470384 не скасована, а виконавчий збір боржником не сплачений. Зазначає, що підстави позову стосуються неправомірності прийняття постанови про стягнення виконавчого збору натомість предметом даного спору є постанова про відкриття виконавчого провадження з її виконання, у зв`язку із чим просить відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання 20.04.2021р. представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не прибув, причини неявки суду не повідомив. Від представника відповідача до суду 20.04.2021р. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 9 статті 205 КАС України, встановлено, що у разі якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі зазначеного, з урахуванням достатності в матеріалах справи належних доказів для вирішення справи та відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

03.03.2020р. Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №580/2584/19 яким зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 за рахунок видатків за бюджетною програмою 2501200 "Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразову допомогу, передбачену ч. 1 ст. 36 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі трьох мінімальних заробітних плат на двох членів сім`ї у сумі 25 038 грн 00 коп.

05.03.2020р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук С.С. відкрито виконавче провадження №61470384 з виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 03.03.2020р. №580/2584/19.

Також 05.03.2020р. державним виконавцем в межах ВП №61470384 прийнято постанову про стягнення виконавчого збору з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради у розмірі 18892,00 грн.

21.12.2020р. державним виконавцем, на підставі п.11 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №61470384 в якій зазначено, що рішення не може бути виконано без участі боржника. До боржника застосовано штрафні санкції (постанови про накладення штрафу від 18.06.2020р. та 21.12.2020р.) та надіслано до правоохоронних органів повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення (повідомлення від 21.12.2020р.).

05.02.2021р. державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №64377386 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради у розмірі 18892,00 грн.

Вважаючи зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2021р. - протиправною, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII, зі змінами та доповненнями, далі - Закон №1404-VIII), а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 (далі - Інструкція №512/5), що визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вказаного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Приписами статті 5 Закону №1404-VIII, визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII, встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Розглянувши адміністративний позов по суті спору, суд зазначає наступне.

Як вбачається із підстав позовних вимог, позивач просить скасувати оскаржувану постанову, оскільки відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат, при цьому обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання судового рішення; вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Аналізуючи правомірність дій державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №64377386 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради у розмірі 18892,00 грн. суд зазначає наступне.

Як встановлено вище судом, виконавче провадження №61470384 (в межах якого прийнято постанову про стягнення виконавчого збору) закінчено - 21.12.2020р., на підставі п.11 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно ч.3 ст. 40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.8 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 (далі - Інструкція №512/5), у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

З аналізу вказаних положень, вбачається обов`язок державного виконавця відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, внесеної зокрема і у випадку закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 11, частини першої статті 39 Закону.

Суд зазначає, що постанова про стягнення з позивача виконавчого збору є самостійним виконавчим документом у відповідності до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону №1404-VIII, на підставі якої відкривається виконавче провадження в силу прямих положень Закону №1404-VIII.

Суд звертає увагу, що доводи позивача, заявлені в якості підстав даного позову стосуються правомірності прийняття відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору, натомість питання правомірності/неправомірності її прийняття не є предметом даного спору.

При цьому, постанова про стягнення виконавчого збору від 05.03.2020р. №61470384 є чинною та не скасованою, доказів її оскарження до суду не надано.

На підставі зазначеного, суд доходить висновку, що державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2021р. ВП №64377386 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 05.03.2020р. №61470384, діяв у межах, спосіб та на підставі наданих Законом повноважень.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про необгрунтованість позовних вимог, в задоволенні яких належить відмовити.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя М.А. Білоноженко