Справа № 380/2251/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2251/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 28.01.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що особа, яка працює на посадах в органах державної податкової служби, на яких поширюється дія положень статей 1, 2 Закону № 3723-XII, є державною службовою особою, щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже перебувають на державній службі та є державними службовцями. На призначення пенсії за Законом № 889-VIII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців (ст. 37 Закону № 3723-ХІІ), можуть розраховувати дві категорії осіб: державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723- VIII та актами Кабінету Міністрів України, та які мають на день набрання чинності Законом № 889-VIII не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України. За таких обставин позивач є особою, на яку розповсюджується дія п.п. 10, 12 Перехідних та прикінцевих положень Закону № 889-VIII.

Ухвалою від 22.02.2020 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 07.04.2021 (вх. № 23494), у якому зазначає, що як вбачається із записів трудової книжки позивач працював у Державній податковій адміністрації м. Львова з 27.02.1997 по 11.12.2001, з 12.12.2001 по 06.06.2012 - у Державній податковій інспекції у Франківському районі, з 07.06.2012по 03.08.2017 - у Державній податковій інспекції у Личаківському районі м. Львова, з 04.08.2017 по 27.01.2021 - у Державній податковій службі України Головного управління ДФС у Львівській області.

Крім того, за зазначені періоди роботи позивачу присвоювалися спеціальні звання. Лише з 24.07.2013 по 31.12.2013 позивачу присвоєно 11 ранг державного службовця, та з 03.09.2019 присвоєно 5 ранг державного службовця. Такі посади згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 503-Р не відносяться до відповідних категорій посад державних службовців, а тому, не зараховуються до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723. Враховуючи вищевикладене, немає підстав для зарахування до стажу державної служби періоди роботи позивача, зокрема з 04.01.1998 по 11.12.2001, з 12.12.2001 по 06.06.2012, з 07.06.2012 по 23.07.2013, 01.01.2014 по 03.08.2017, з 04.08.2017 по 02.09.2019 немає підстав. Оскільки, у позивача відсутній стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889, а на працівників державних органів, яким присвоюються спеціальні звання дія Закону № 889 не поширюється, підстави для призначення пенсії за нормами Закону № 889 відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 17.06.2018 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 02.02.2021 № 3 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 28.01.2021, зазначено, зарахувати до стажу державної служби період роботи з 04.01.1998 по 11.12.2001, з 12.12.2001 по 06.06.2012, з 07.06.2012 по 23.07.2013, з 01.01.2014 по 03.08.2017, 04.08.2017 по 02.09.2019 не має підстав. Оскільки, необхідний стаж державної служби ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 відсутній (стаж державної служби становить 1 рік 3 місяці 15 днів) підстав для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII немає.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі- Закон №1058-IV) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) та постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV.

Згідно з статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) - на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Верховною Радою України 10.12.2015 прийнято Закон України "Про державну службу" № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по справі № 822/524/18 та постановах Верховного Суду від 15.12.2020 по справі № 560/2398/19, від 01.12.2020 по справі № 466/6057/17.

Отже, з аналізу вищенаведених норм ст. 37 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, суд доходить висновку, що для реалізації позивачем права на пенсію державного службовця необхідним є дотримання таких умов: 1) вік (для чоловіків 62 роки); 2) загальний страховий стаж не менше 35 років; 3) зайняття посади державного службовця та наявність стажу не менше 10 років державної служби станом на 01.05.2016.

Згідно із приписами пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зі змісту записів трудової книжки позивача вбачається, що:

27.02.1997 - прийнятий на посаду старшого державного податкового інспектора відділу приймання звітності;

27.07.1997 - переведений на посаду виконуючого обов`язки заступника начальника інформаційно-аналітичного управління приймання звітності;

05.12.1997 - переведений на посаду начальника управління організації справляння податків;

04.01.1998 - присвоєно спеціальне звання - "Радник податкової служби ІІІ рангу";

16.10.2000 - призначений на посаду виконуючого обов`язки начальника управління приймання звітності;

01.12.2000 - призначений на посаду начальника управління приймання звітності;

11.12.2001 - звільнений в порядку переведення в ДПІ у Франківському районі м. Львова;

12.12.2001 - призначений на посаду начальника управління обліку, звітності та автоматизованого адміністрування податків на конкурсній основі по переведенню з ДПІ м. Львова;

03.11.2003 - у зв`язку із змінами в організаційній структурі ДПІ переведено на посаду начальника відділу обліку та звітності;

11.05.2005 - присвоєно спеціальне звання - "Радник податкової служби ІІ рангу";

20.09.2007 - у зв`язку із змінами в організаційній структурі ДПІ та введенні в дію переліку змін та доповнень переведено на посаду начальника відділу обліку та звітності;

24.07.2008 - переведено на посаду начальника управління оподаткування юридичних осіб;

21.03.2001 - переведений на посаду начальника управління інформації процесів оподаткування;

16.03.2012 - у зв`язку з реорганізацією в порядку перетворення переведений в ДПІ у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС на посаду начальника відділу супроводження інформаційних систем та адміністрування баз даних управління інформації та обліку платників податків;

06.06.2012 - звільнений із займаної посади в порядку переведення;

07.06.2012 - призначений на посаду начальника управління інформації та обліку платників податків в порядку переведення за результатами стажування;

24.07.2013 - у зв`язку з реорганізацією переведений на посаду начальника інформаційно-моніторингового відділу;

24.07.2013 - присвоєно 11 ранг державного службовця;

24.07.2013 - присвоєно спеціальне звання - "Радник податкової та митної справи ІІ рангу ";

06.02.2015 - у зв`язку з реорганізацією переведений на посаду начальника координаційно-моніторингового відділу;

12.04.2016 - у зв`язку із змінами в організаційній структурі та штатному розписі переведений на посаду заступника начальника відділу моніторингу доходів та обліково-звітних систем;

22.06.2016 - у зв`язку із змінами в організаційній структурі та штатному розписі переведений на посаду головного державного інспектора відділу моніторингу доходів та обліково-звітних систем;

03.08.2017 - звільнений із займаної посади в порядку переведення;

04.08.2017 - прийнятий в порядку переведення на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Галицької ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Львівській області;

14.09.2018 - у зв`язку із змінами в організаційній структурі переведений на посаду старшого державного інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Галицького управління ГУ ДФС у Львівській області;

02.09.2019 - звільнений із займаної посади в порядку переведення;

03.09.2019 - прийнятий в порядку переведення на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб Галицького управління ГУ ДПС у Львівській області;

03.09.2019 - присвоєно 5 ранг державного службовця;

03.09.2020 - переведений на посаду старшого державного ревізора-інспектора Львівського відділу податків та зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Львівській області;

21.12.2020 - звільнений із займаної посади в порядку переведення;

22.12.2020 - призначений в порядку переведення на старшого державного ревізора-інспектора Львівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області.

Відповідно до статті 1 Закону № 3723-XII, положення якого були чинними протягом тривалих періодів роботи позивача на відповідних посадах в органах податкової служби, - державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінет Міністрів України від 03.05.1994 № 283 також передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах суддів, слідчих, а також час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ (далі - також Порядок № 283).

Приписи абзацу 2 пункту 2 Порядку № 283 визначали, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Суд зазначає, що як Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015, так і нормами діючого до нього Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та Порядку № 283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Додатком 6 до Постанови № 306 передбачено, що спеціальне звання "Радник податкової та митної справи ІІІ рангу" прирівнюється до 6 рангу державного службовця.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Така позиція суду відповідає, зокрема висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 по справі № 21-340а13, а також, у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а, від 10.07.2018 № 591/6970/16-а.

Разом з цим, слід зазначити, що відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Отже, суд встановив, що позивач від початку спірного періоду безперервно працював в органах державної податкової служби, прийняв присягу державного службовця, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), йому присвоєно відповідний ранг державного службовця та спеціальні звання.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що період роботи позивача на органах державної податкової служби з 04.01.1998 по 11.12.2001, з 12.12.2001 по 06.06.2012, з 07.06.2012 по 23.07.2013, з 01.01.2014 по 03.08.2017, 04.08.2017 по 02.09.2019 підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Отже, в сукупності ОСОБА_1 має стаж на посадах віднесених до категорій посад державних службовців не менше 10 років, станом на 01.05.2016 обіймав посаду державної служби.

Таким чином, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 02.02.2021 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 28.01.2021 щодо переведення з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи в органах державної податкової служби з 04.01.1998 по 11.12.2001, з 12.12.2001 по 06.06.2012, з 07.06.2012 по 23.07.2013, з 01.01.2014 по 03.08.2017, 04.08.2017 по 02.09.2019 до стажу державної служби.

У свою чергу, щодо зобов`язання відповідача з 04.12.2020 призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", суд зазначає таке.

З практики Європейського суду слідує, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Правову позицію, щодо вирішення питання призначення пенсії, висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17. Останнє є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновку суду.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 02.02.2021 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 28.01.2021 щодо переведення з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 на органах державної податкової служби з 04.01.1998 по 11.12.2001, з 12.12.2001 по 06.06.2012, з 07.06.2012 по 23.07.2013, з 01.01.2014 по 03.08.2017, 04.08.2017 по 02.09.2019 до стажу державної служби.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», із врахуванням висновків суду.

5. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 28.01.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" - відмовити.

6. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 908,00 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складений 19.04.2020.

Суддя Кедик М.В.