Справа № 205/9645/20
Суддя: Басова Н. В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

14.04.2021 Єдиний унікальний номер 205/9645/20
Провадження № 2а/205/32/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Артьомова К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гриневича Євгена Олександровича та Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2020 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гриневича Є.О. та Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23.11.2020 року інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Гриневичем Є.О. винесено постанову серії ЕАМ № 3469063 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510,00 грн. Дану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3469063 від 23.11.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

У своєму позові позивач просив розглядати справу без його участі.

Представник Управління патрульної поліції у Вінницькій області - Химич Д.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у відзиві на позов просив провести розгляд справи без його участі, відмовити в задоволенні позову, оскільки постанова винесена з урахуванням вимог чинного законодавства.

Відповідач - інспектор роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Гриневич Є.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Суд, з`ясувавши обставини по справі, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ЕАМ № 3469063 від 23.11.2020 року, прийнятою інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Гриневичем Є.О. на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 23.11.2020 року о 14:47 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, буксуючи напівпричіп платформу державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому перевозив великогабаритний вантаж, шириною більше ніж на 2,6 м, без відповідного узгодження з органами Нацполіції, чим порушив п. 22.5 ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Частиною 1 статті 132-1 КУпАП визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлено правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30. (далі - Правил).

Відповідно до п. 4 Правил рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб (п. 25 Правил).

З дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні № 2020-85 НГ, строком дії з 27.10.2020 року по 25.11.2020 року встановлено, що водій має право на перевезення вантажу, параметри якого не більше: довжина - 22 м, ширина - 3,5 м, висота - 4,49 м, загальна вага автопоїзду з вантажем - 46 т, навантаження на найбільш навантажену вісь - 12 т, вантаж виступає за задній габарит ТЗ - 3 м (а.с. 7).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначає про порушення позивачем п. 22.5 ПДР, яке полягає у тому, що позивач перевозив вантаж, який нібито мав ширину, що перевищує 2,6 м без відповідного узгодження з органами Нацполіції.

Положеннями п. 1.10 ПДР встановлено, що габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.п. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Згідно п. 2.4-2 ПДР у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Аналізуючи наведені положення законодавства, контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Між тим, відповідачем не надано жодних доказів, які б достовірно підтверджували факт перевищення вантажем, який перевозився транспортним засобом під керуванням позивача, габаритів, установлених законодавством. Із наданого у відзиві фотознімку не вбачається можливим визначити дату та час коли він був зроблений, а також встановити габарити вантажу. Факт вимірювання габаритів вантажу працівником поліції за допомогою рулетки, в якому чітко можливо встановити порушення позивачем п. 22.5 ПДР України не підтверджено належними доказами.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що порушення позивачем п. 22.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 132-1 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3469063 від 23.11.2020 року підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2837,40 грн.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС, розмір витрат на правничу допомогу адвоката серед іншого складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою. Така допомога включає підготовку до розгляду в суді, збір доказів, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

У ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання такої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним зі: складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг); часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем надано Договір № 11 про надання правничої допомоги адвокатом Сидоренко Альоною Сергіївною від 30.11.2020 року (а.с. 11), квитанцію від 30.11.2020 року про сплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2837 грн. (а.с. 14), акт виконаних робіт № 1 від 01.12.2020 року за Договором № 11 про надання правничої допомоги від 30.11.2020 року (а.с. 15), детальний опис робіт, виконаних адвокатом під час виконання умов Договору № 11 про надання правничої допомоги від 30.11.2020 року (а.с. 16).

Суд звертає увагу, що відповідно до квитанції від 30.11.2020 року, сума, яку сплатив позивач за професійну правничу допомогу складає 2837 грн. (а.с. 14).

Вирішуючи питання розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд приймає до уваги обставини справи, час, який був витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також враховує те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір у розмірі 420,40 (а.с. 1) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2837 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. ст. 9-11, 132-1, 247, 251, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 7-10, 72, 77, 132, 134, 139, 229, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гриневича Євгена Олександровича (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 24), Управління патрульної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 24) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову серії ЕАМ № 3469063 від 23.11.2020 року, прийняту інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Гриневичем Євгеном Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2837 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять сім гривень)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова