Справа № 460/7480/20
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2021 року м. Рівне №460/7480/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Войтюк Т.Л.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМІКС БЕТОН"
доПоліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправними та скасування рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕМІК БЕТОН" звернулось до суду з позовом до Поліської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості Поліської митниці Державної митної служби України та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

№ UA204060/2020/000003/2 від 10.07.2020 за яким заявлену ТОВ «СЕМІКС БЕТОН» митну вартість в розмірі 30530,39 EUR вантажного автомобіля марки Ford, модель CARGO 4142D (календарний рік виготовлення 2017 р., номер кузова НОМЕР_1 , тип номер двигуна НОМЕР_2 , двигуна - дизельний, об`єм двигуна 12740 см. куб., тип кузова - самоскид) у декларації №UA204060/2020/009232 від 09.07.2020 відкориговану в сторону збільшення та визначено нову митну вартість в розмірі 42500,55 EUR та складену Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2020/00033;

№ UA204060/2020/000004/2 від 10.07.2020 за яким заявлену ТОВ «СЕМІКС БЕТОН» митну вартість в розмірі 30530,39 EUR вантажного автомобілю марки Ford, модель CARGO 4142D (календарний рік виготовлення 2017 р., номер кузова НОМЕР_3 , тип номер двигуна НОМЕР_4 , двигуна - дизельний, об`єм двигуна 12740 см. куб., тип кузова - самоскид) у декларації № UA204060/2020/009230 від 09.07.2020 відкориговану в сторону збільшення та визначено нову митну вартість в розмірі 42500,55 EUR та складену Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2020/00034.

-№UA204060/2020/000008/2 від 13.07.2020 за яким заявлену ТОВ «СЕМІКС БЕТОН»» митну вартість в розмірі 30530,93 EUR вантажного автомобілю марки Ford, модель CARGO 4142D (календарний рік виготовлення 2017 р., номер кузова НОМЕР_5 , тип номер двигуна НОМЕР_6 , двигуна - дизельний, об`єм двигуна 12740 см. куб., тип кузова - самоскид) у декларації № UA204060/2020/009497 від 13.07.2020 відкориговану в сторону збільшення та визначено нову митну вартість в розмірі 42500,55 EUR та складену Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2020/00039.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що декларантом, за наявності усіх документів, подано до митного органу декларації для здійснення митного оформлення імпортованих транспортних засобів. У поданих митних деклараціях митна вартість товару позивачем була визначена за ціною договору (контракту) щодо транспортних засобів, які імпортуються (основний метод). Проте, відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортних засобів, здійснено визначення митної вартості товарів, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Внаслідок цього було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів. Вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому перелік документів і необґрунтовано витребовував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Відтак, застосування резервного методу для визначенні митної вартості товарів є протиправним, а збільшення такої вартості порушує права позивача. З огляду на це, сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву та пояснень представника в судовому засіданні, сторона відповідача позов не визнала. В обґрунтування заперечень покликалася на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, встановлено, що подані декларантом до митного оформлення товарів документи містять неточності. У відповідності з пунктом 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.02.2020 №1 оплата за товар здійснюється на умовах передоплати у розмірі 100% суми зазначеної у рахунках-фактурах та Специфікаціях, протягом 5 банківських днів з дня отримання рахунку-фактури, шляхом банківського переказу. Поданий до митного оформлення рахунок (фактура) № виставлено 26.02.2020. Як доказ підтвердження оплати за товар надано платіжне доручення в іноземній валюті від 03.03.2020 №1009. Вважає, що оплату здійснено до моменту виставлення фактури на партію товару, що суперечить умовам щодо оплати за Контрактом, а отже банківський платіжний документ від 03.03.2020 №1009 не може бути розглянуто як документ, який підтверджує вартість оцінюваного товару. Посилається на те, що відповідно до умов пункту 4.2. Контракту комерційними умовами поставки є EXW Rivne (Incoterms 2010). При цьому, згідно поданого до митного оформлення рахунків від 12.06.2020 №IHR 022, №IHR 023, №IHR 024 комерційними умовами поставки є FCA (Туреччина). Отже, вказані витрати на доставку імпортованих товарів оплачувались покупцем. До митного оформлення подано Доповнення до Контракту не належної якості: відомості, які містяться в документі не можливо ідентифікувати та прочитати. Відповідач зазначає, що до митного оформлення не надано договори на перевезення між учасниками перевезення товару. Крім того, відповідно до поданих для митного оформлення рахунків за перевезення імпортованих позивачем товару відсутні відомості щодо вартості самого перевезення товарів у міжнародному сполучені від Туреччини до кордону України. Водночас, витрати на транспортування імпортованих позивачем товарів до кордону України, (по кожному автомобілю) вказана у деклараціях митної вартості, поданих до митного оформлення. При цьому, жодних документів, які б свідчили про вартість витрат на перевезення товарів у міжнародному сполучені, позивачем до митного оформлення не подано. Зазначене свідчить про неповноту включення до митного оформлення витрат на транспортування імпортованих позивачем товарів. За таких підстав, відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу, щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації, на яку декларантом відмовлено у наданні документів. За наведеного сторона відповідача доводила, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 12.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №460/7480/20; розгляд справи ухвалено провести за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві та просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

09.07.2020 декларантом СПРSТ Україна ТОВ «СЕМІКС БЕТОН» подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204060/2020/009232 у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар Вантажний автомобіль, марка - FORD, модель - CARGO 4142D, календарний рік виготовлення 2017, призначення - вантажний, № кузова - НОМЕР_1 , № двигуна НК95951, тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 12740 см3., потужність двигуна - 309 кВт, тип кузова - самоскид, кількість місць включаючи водія - 2, категорія ТЗ за документами виробника - N3G, колісна формула - 8x4, маса в разі максимального навантаження - 32000 кг.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем зроблено висновок, що такі документи не містять достатніх даних для підтвердження обраного декларантом методу визначення митної вартості. Враховуючи цю обставину, митний орган повідомив декларанта про необхідність подання додаткових документів.

Декларантом повідомлено про відмову у поданні додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

10.07.2020 Поліською митницею Держмитслужби прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2020/000003/2 по митній декларації №UA204060/2020/009232, за яким митну вартість вантажного автомобіля-самоскида, марки - FORD, модель - CARGO 4142D, № кузова - НОМЕР_1 , збільшено з 30530,39 EUR до 42500,55 EUR.

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено: митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1.1) у відповідності з пунктом 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.02.2020 №1 (далі - Контракт) оплата за товар здійснюється на умовах передоплати у розмірі 100% суми зазначеної у рахунках-фактурах та Специфікаціях, протягом 5 банківських днів з дня отримання рахунку-фактури, шляхом банківського переказу. Поданий до митного оформлення рахунок (фактура) IHR022 виставлено 12.06.2020. Як доказ підтвердження оплати за товар надано платіжне доручення в іноземній валюті від 03.03.2020 №1009. Отже, виходячи із зазначеного, оплату здійснено до моменту виставлення фактури на партію товару, що суперечить умовам щодо оплати за Контрактом, а отже банківський платіжний документ (платіжне доручення в іноземній валюті 03.03.2020 №1009 не може бути розглянуто як документ, який підтверджує вартість оцінюваного товару; 1.2) згідно умов пункту 4.2. Контракту комерційними умовами поставки є EXW Rivne (Incoterms 2010). Згідно поданого до митного оформлення рахунку від 12.06.2020 № IHR022 комерційними умовами поставки є FCA. До митного оформлення подано Доповнення №1 від 01.07.2020 до Контракту не належної якості: відомості, які містяться в документі не можливо ідентифікувати та прочитати; 1.3) зазначена модель транспортного засобу за фактурою від 12.06.2020 №IHR022 не узгоджується з моделлю 4142D транспортного засобу згідно Специфікації №1 до Контракту та заявленою у графі 31 МД; 1.4) до митного оформлення надано рахунок на витрати, що пов`язані із перевезенням товару від 20.06.2020 Рахунок №84а від перевізника ТОВ «РОРО СЕРВІС». При цьому до митного оформлення не надано договори на перевезення між учасниками перевезення товару, зокрема від 17.06.2020 №17-06, який заявлено в рахунку від 20.06.2020 №83а. Також у поданих транспортних документах відсутній перевізник ТОВ «РОРО СЕРВІС». Рахунок на перевезення від 20.06.2020 №83а не містить маршруту перевезення та відомості щодо вартості, які відображено у ньому, не можливо ідентифікувати з прив`язкою до маршруту: до кордону, чи після кордону.

У рішенні вказано, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів, а саме: цінова інформація відкритих джерел Інтернет ресурсу (сайт https://mobile.de) згідно якого вартість, того ж року виготовлення, за такими ж технічними характеристиками КТЗ, що й оцінюваний, за мінімальним рівнем вартості становить 42000 EUR, без витрат на його транспортування; цінова інформація згідно бази даних ЄАІС Держмитслужби на аналогічний за технічними характеристиками транспортний засіб, за мінімальним рівнем вартості становить 42500,55 EUR.

У рішенні констатовано проведення процедури консультації і відсутність можливості застосування методів визначення митної вартості від 1 до 5. У підсумку, митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 Митного кодексу України, положень наказу ДМСУ від 13.10.2006 №885Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів, наказу ДФСУ від 11.09.2015 №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на рівні 42500,55 EUR, що на момент подання МД становить 1293270,49 грн.

Аналогічне обґрунтування рішення відповідача зазначено і у повідомленні від митниці декларанту.

З урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2020/000003/2 від 10.07.2020 Поліською митницею Держмитслужби винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2020/00033, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № UA204060/2020/009232 від 09.07.2020. У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме:провести декларування відповідно до Рішення про коригування митної вартості UA204060/2020/000003/2 від 10.07.2020.

Згідно з митною декларацією №UA204060/2020/009418 від 10.07.2020 вантажний автомобіль-самоскид, марки - FORD, модель - CARGO 4142D, № кузова - НОМЕР_1 було випущено у вільний обіг на умовах сплати додаткової сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

09.07.2020 декларантом СПРSТ Україна ТОВ «СЕМІКС БЕТОН» подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204060/2020/009230 у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар Вантажний автомобіль, марка - FORD, модель - CARGO 4142D, календарний рік виготовлення 2017, призначення - вантажний, № кузова - НОМЕР_3 , № двигуна НС95609, тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 12740 см3., потужність двигуна - 308 кВт, тип кузова - самоскид, кількість місць включаючи водія - 2, категорія ТЗ за документами виробника - N3G, колісна формула - 8x4, маса в разі максимального навантаження - 32000 кг.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем зроблено висновок, що такі документи не містять достатніх даних для підтвердження обраного декларантом методу визначення митної вартості. Враховуючи цю обставину, митний орган повідомив декларанта про необхідність подання додаткових документів.

Декларантом повідомлено про відмову у поданні додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

10.07.2020 Поліською митницею Держмитслужби прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2020/000004/2 по митній декларації №UA204060/2020/009230, за яким митну вартість вантажного автомобіля-самоскида, марки - FORD, модель - CARGO 4142D, № кузова - НОМЕР_3 , збільшено з 30530,39 EUR до 42500,55 EUR.

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено: митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1.1) у відповідності з пунктом 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.02.2020 №1 (далі - Контракт) оплата за товар здійснюється на умовах передоплати у розмірі 100% суми зазначеної у рахунках-фактурах та Специфікаціях, протягом 5 банківських днів з дня отримання рахунку-фактури, шляхом банківського переказу. Поданий до митного оформлення рахунок (фактура) IHR023 виставлено 12.06.2020. Як доказ підтвердження оплати за товар надано платіжне доручення в іноземній валюті від 03.03.2020 №1009. Отже, виходячи із зазначеного, оплату здійснено до моменту виставлення фактури на партію товару, що суперечить умовам щодо оплати за Контрактом, а отже банківський платіжний документ (платіжне доручення в іноземній валюті 03.03.2020 №1009 не може бути розглянуто як документ, який підтверджує вартість оцінюваного товару; 1.2) згідно умов пункту 4.2. Контракту комерційними умовами поставки є EXW Rivne (Incoterms 2010). Згідно поданого до митного оформлення рахунку від 12.06.2020 № IHR023 комерційними умовами поставки є FCA. До митного оформлення подано Доповнення №1 від 01.07.2020 до Контракту не належної якості: відомості, які містяться в документі не можливо ідентифікувати та прочитати; 1.3) зазначена модель транспортного засобу за фактурою від 12.06.2020 №IHR023 не узгоджується з моделлю 4142D транспортного засобу згідно Специфікації №1 до Контракту та заявленою у графі 31 МД; 1.4) до митного оформлення надано рахунок на витрати, що пов`язані із перевезенням товару від 20.06.2020 Рахунок №84б від перевізника ТОВ «РОРО СЕРВІС». При цьому до митного оформлення не надано договори на перевезення між учасниками перевезення товару, зокрема від 17.06.2020 №17-06, який заявлено в рахунку від 20.06.2020 №84б. Також у поданих транспортних документах відсутній перевізник ТОВ «РОРО СЕРВІС». Рахунок на перевезення від 20.06.2020 №84б не містить маршруту перевезення та відомості щодо вартості, які відображено у ньому, не можливо ідентифікувати з прив`язкою до маршруту: до кордону, чи після кордону.

У рішенні вказано, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів, а саме: цінова інформація відкритих джерел Інтернет ресурсу (сайт https://mobile.de) згідно якого вартість, того ж року виготовлення, за такими ж технічними характеристиками КТЗ, що й оцінюваний, за мінімальним рівнем вартості становить 42000 EUR, без витрат на його транспортування; цінова інформація згідно бази даних ЄАІС Держмитслужби на аналогічний за технічними характеристиками транспортний засіб, за мінімальним рівнем вартості становить 42500,55 EUR.

У рішенні констатовано проведення процедури консультації і відсутність можливості застосування методів визначення митної вартості від 1 до 5. У підсумку, митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 Митного кодексу України, положень наказу ДМСУ від 13.10.2006 №885Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів, наказу ДФСУ від 11.09.2015 №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на рівні 42500,55 EUR, що на момент подання МД становить 1293270,49 грн.

Аналогічне обґрунтування рішення відповідача зазначено і у повідомленні від митниці декларанту.

З урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2020/000004/2 від 10.07.2020 Поліською митницею Держмитслужби винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2020/00034, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № UA204060/2020/009230 від 09.07.2020. У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: провести декларування відповідно до Рішення про коригування митної вартості UA204060/2020/000004/2 від 10.07.2020.

Згідно з митною декларацією №UA204060/2020/009439 від 14.08.2020 вантажний автомобіль-самоскид, марки - FORD, модель - CARGO 4142D, № кузова - НОМЕР_3 було випущено у вільний обіг на умовах сплати додаткової сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

13.07.2020 декларантом СПРSТ Україна ТОВ «СЕМІКС БЕТОН» подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204060/2020/009497 у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар Вантажний автомобіль, марка - FORD, модель - CARGO 4142D, календарний рік виготовлення 2017, призначення - вантажний, № кузова - НОМЕР_5 , № двигуна НС95602, тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 12740 см3., потужність двигуна - 308 кВт, тип кузова - самоскид, кількість місць включаючи водія - 2, категорія ТЗ за документами виробника - N3G, колісна формула - 8x4, маса в разі максимального навантаження - 32000 кг.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем зроблено висновок, що такі документи не містять достатніх даних для підтвердження обраного декларантом методу визначення митної вартості. Враховуючи цю обставину, митний орган повідомив декларанта про необхідність подання додаткових документів.

Декларантом повідомлено про відмову у поданні додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

13.07.2020 Поліською митницею Держмитслужби прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2020/000008/2 по митній декларації №UA204060/2020/009497, за яким митну вартість вантажного автомобіля-самоскида, марки - FORD, модель - CARGO 4142D, № кузова - НОМЕР_5 , збільшено з 30530,39 EUR до 42500,55 EUR.

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено: митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1.1) у відповідності з пунктом 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.02.2020 №1 (далі - Контракт) оплата за товар здійснюється на умовах передоплати у розмірі 100% суми зазначеної у рахунках-фактурах та Специфікаціях, протягом 5 банківських днів з дня отримання рахунку-фактури, шляхом банківського переказу. Поданий до митного оформлення рахунок (фактура) IHR024 виставлено 12.06.2020. Як доказ підтвердження оплати за товар надано платіжне доручення в іноземній валюті від 03.03.2020 №1009. Отже, виходячи із зазначеного, оплату здійснено до моменту виставлення фактури на партію товару, що суперечить умовам щодо оплати за Контрактом, а отже банківський платіжний документ (платіжне доручення в іноземній валюті 03.03.2020 №1009 не може бути розглянуто як документ, який підтверджує вартість оцінюваного товару; 1.2) згідно умов пункту 4.2. Контракту комерційними умовами поставки є EXW Rivne (Incoterms 2010). Згідно поданого до митного оформлення рахунку від 12.06.2020 № IHR023 комерційними умовами поставки є FCA. До митного оформлення подано Доповнення №1 від 01.07.2020 до Контракту не належної якості: відомості, які містяться в документі не можливо ідентифікувати та прочитати; 1.3) зазначена модель транспортного засобу за фактурою від 12.06.2020 №IHR024 не узгоджується з моделлю 4142D транспортного засобу згідно Специфікації №1 до Контракту та заявленою у графі 31 МД; 1.4) до митного оформлення надано рахунок на витрати, що пов`язані із перевезенням товару від 20.06.2020 Рахунок №84в від перевізника ТОВ «РОРО СЕРВІС». При цьому до митного оформлення не надано договори на перевезення між учасниками перевезення товару, зокрема від 17.06.2020 №30/20, який заявлено в рахунку від 20.06.2020 №84в. Також у поданих транспортних документах відсутній перевізник ТОВ «РОРО СЕРВІС». Рахунок на перевезення від 20.06.2020 №84в не містить маршруту перевезення та відомості щодо вартості, які відображено у ньому, не можливо ідентифікувати з прив`язкою до маршруту: до кордону, чи після кордону.

У рішенні вказано, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів, а саме: цінова інформація відкритих джерел Інтернет ресурсу (сайт https://mobile.de) згідно якого вартість, того ж року виготовлення, за такими ж технічними характеристиками КТЗ, що й оцінюваний, за мінімальним рівнем вартості становить 42000 EUR, без витрат на його транспортування; цінова інформація згідно бази даних ЄАІС Держмитслужби на аналогічний за технічними характеристиками транспортний засіб, за мінімальним рівнем вартості становить 42500,55 EUR.

У рішенні констатовано проведення процедури консультації і відсутність можливості застосування методів визначення митної вартості від 1 до 5. У підсумку, митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 Митного кодексу України, положень наказу ДМСУ від 13.10.2006 №885Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів, наказу ДФСУ від 11.09.2015 №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на рівні 42500,55 EUR, що на момент подання МД становить 1291965,72 грн.

Аналогічне обґрунтування рішення відповідача зазначено і у повідомленні від митниці декларанту.

З урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2020/000008/2 від 13.07.2020 Поліською митницею Держмитслужби винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2020/00039, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № UA204060/2020/009497 від 13.07.2020. У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: провести декларування відповідно до Рішення про коригування митної вартості UA204060/2020/000008/2 від 13.07.2020.

Згідно з митною декларацією №UA204060/2020/010658 від 14.08.2020 вантажний автомобіль-самоскид, марки - FORD, модель - CARGO 4142D, № кузова - НОМЕР_5 було випущено у вільний обіг на умовах сплати додаткової сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

Вважаючи вищевказані рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4).

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною першою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною першою статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог частини 2-3статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей59і60цьогоКодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина четвертастатті 57 Митного кодексу України).

Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень частини третьої статті 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів. Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

В силу вимог частини другої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

А відповідно до частини третьої цієї статті, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові. Але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли: - надані декларантом документи містять розбіжності, - або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, - або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: - неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); - невірно проведений розрахунок митної вартості; - невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваних позивачем рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів, а саме: цінова інформація відкритих джерел Інтернет ресурсу (сайт https://mobile.de) згідно якого вартість, того ж року виготовлення, за такими ж технічними характеристиками КТЗ, що й оцінюваний, за мінімальним рівнем вартості становить 42500, 55 EUR, без витрат на його транспортування; цінова інформація згідно бази даних ЄАІС Держмитслужби на аналогічний за технічними характеристиками транспортний засіб, за мінімальним рівнем вартості становить 42500, 55 EUR згідно МД від 04.07.2019 №UA500120/2019/006475.

Разом з тим, таке формулювання оспорюваних рішення вже доводить його протиправність, позаяк сама по собі інформація про вартість подібних транспортних засобів не може розглядатися як обґрунтований сумнів. Більше того, така інформація не дозволяє співвіднести технічний стан транспортних засобів, оскільки мова йде про автомобілі бувші у використанні, а не нові.

Твердження відповідача, що відповідно до п.4.2. Контракту №1/20 від 26.02.2020 умовами поставки товару є EXW Rivne (Incoterms 2010), а у рахунках від 12.06.2020 №HR022, №IHR023 та №ІHR024 зазначені інші умови поставки спростовуються Додатковою угодою. Відповідно до умов Додаткової угоди №1 від 01.07.2020 до контракту №1/20 від 26.02.2020, яка надавалася відповідачу при здійснені митного оформлення товарів, сторонами було вирішено змінити умови поставки придбаних ТОВ «СЕМІКС БЕТОН» транспортних засобів на FCA Zonguldak (Incoterms 2010), оскільки при реальному виконанні контракту застосовані Сторонами в первісній редакції Контракту умови поставки фактично були змінені на FCA. Відтак жодної розбіжності між умовами контракту та рахунками не існує.

Крім того, митним органом також вказується на розбіжність у найменуванні моделі імпортованих автомобілів, які наявні у Контракті №1/20 від 26.02.2020 та рахунках від 12.06.2020 №HR022, №IHR023 та №ІHR024, зокрема, у Контракті вказується найменування моделі 4142D, а в рахунках зазначено інше найменування моделі.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «СЕМІКС БЕТОН» разом із митними деклараціями на підтвердження моделі транспортних засобів подано рахунки № № НОМЕР_7 , №IHR023, №ІHR024, а також реєстраційні документи, на транспортні засоби видані країною відправника: № 12595, 12596, 12593. Згідно з даними рахунків, реєстраційних документів на транспортні засоби та специфікації до Контракту №1/20 від 26.02.2020, транспортні засоби ідентифікуються за роком випуску та номером кузова, які є тотожні як у Специфікації № 1, так і у рахунках № НОМЕР_7 , №IHR023, №ІHR024.

Також, у рішеннях про коригування митної вартості контролюючим органом вказується про не надання до митного оформлення договорів на перевезення між учасниками перевезення товару, зокрема від 17.06.2020 №30/20.

Так, транспортні засоби заявлені у деклараціях прямували за напрямком з порту у м. Zonguldak Туреччина до МТП Чорноморськ Україна з використанням паромного сполучення. Відповідальним за доставку та перевезення транспортних засобів було TOB «РОРО СЕРВІС» з яким позивач уклав договір на надання експедиторських послуг від 17.06.2020 №30/20. Для підтвердження вартості переміщення імпортованих транспортних засобів позивачем до митного оформлення надавалися рахунки від 20.06.2020 №84а, №84б та №84в.

Підтвердження паромного переміщення слугує коносамент (транспортна накладна на морське переміщення) від 18.06.2020 з якого прослідковується фактичні обставини щодо морського переміщення імпортованих транспортних засобів. Вказаний документ подавався для митного органу разом із митними деклараціями.

Окрім цього, відповідно до умов Додаткової угоди № 1 до Договору про надання експедиторських послуг № 30/20 від 17.06.2020, ТОВ «РОРО СЕРВІС» взяв на себе зобов`язання здійснити організацію морського перевезення трьох одиниць вантажних автомобілів позивача з морського порту м. Zonguldak Туреччина до морського порту у м.Чорноморськ, та організацію вантажно-розвантажувальних робіт на 5-му терміналі ДП «МТП» Чорноморськ, оформлення документів, оплату морського транспорту (порому) оплату послуг порту за вантажі.

У рішеннях про коригування митної вартості, також міститься твердження про те, що ТОВ «СЕМІКС БЕТОН» здійснено оплату за придбані транспортні засоби згідно Контракту №1/20 від 26.02.2020 раніше, ніж виставлені рахунки на їх оплату. Митний орган вказує, що рахунки №IHR 022, №IHR 023 та №IHR 024 виставлені продавцем 12.06.2020, а оплата здійснена 03.03.2020. В той же час, згідно з умовами Контракту оплата має проводитися протягом 5 банківських днів з дня отримання рахунку-фактури.

Суд встановив, що оплату за контрактом згідно з платіжним дорученням №1009 від 03.03.2020 було проведено вчасно, оскільки підставою для формування такого платіжного доручення слугував інший рахунок-фактура на оплату № від 26.02.2020, який сформований продавцем для одночасної оплати по трьом транспортним засобам, що придбавалися ТОВ «СЕМІКС БЕТОН» згідно з Контрактом. В той же час, рахунки від 12.06.2020 №IHR 022, №IHR 023 та №IHR 024 формувалися Продавцем в якості електронної накладної додатково в цілях документального забезпечення процедури митного оформлення кожного ввезеного транспортного засобу.

Враховуючи викладене, усіма вищезазначеними документами в повній мірі підтверджено заявлену позивачем митну вартість автомобілів і така вартість є ціною договору. Вказані документи в їх сукупності дозволяють не лише ідентифікувати відповідні автомобілі і сторін договору, а й свідчать про відсутність будь-яких розбіжностей чи суперечностей.

Усі твердження відповідача про наявність сумнівів ґрунтуються на нічим не підкріплених твердженнях. Водночас, сам відповідач не надав суду жодного доказу тому, що надані декларантом документи були не повними, містили розбіжності, чи ознаки підробки. Ціна сплачена позивачем за транспортні засоби в повній мірі відповідає домовленостям сторін договору, а також підтверджена належними та допустимими доказами.

Автентичність документів, поданих позивачем до митного оформлення транспортних засобів за відповідними митними деклараціями, відповідачем не спростована. Даних про те, що експорт транспортних засобів, ввезених на митну територію України позивачем, фактично проведено за іншою митною вартістю відповідачем не здобуто і суду не надано.

З огляду на наведене, усі зауваження відповідача з приводу наявності у нього сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості та з приводу не підтвердження позивачем числових значень складових митної вартості є необґрунтованими.

Суд наголошує, що в частині третій статті 53 Митного кодексу України передбачено чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до частини 2статті 55 Митного кодексу України.

Відтак, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18.

У постанові від 30.10.2018 у справі №826/25605/15 Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах від 08.09.2018 у справі №803/2129/15, 14.08.2018 у справі №804/11337/15, від 07.08.2018у справі №803/166/16, від 31.07.2018 у справі №803/2219/15, від 31.07.2018 у справі №804/858/14, від 20.06.2018 у справі №804/15156/15, від 20.06.2018 у справі №815/4398/16, від 20.06.2018 у справі №826/1261/15, від 20.06.2018у справі №803/406/16.

На переконання суду відповідач не довів, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними. Відповідач не вказав на документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, і які подав декларант позивача при митному оформленні транспортних засобів, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобілі, всупереч імперативної вимоги закону.

Слід зауважити, що фактичною підставою для направлення позивачу повідомлення про необхідність подачі додаткових документів фактично слугувала інформація про те, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів, а саме: цінова інформація відкритих джерел Інтернет ресурсу (сайт https://mobile.de) згідно якого вартість, того ж року виготовлення, за такими ж технічними характеристиками КТЗ, що й оцінюваний, за мінімальним рівнем вартості становить 42500,55 EUR, без витрат на його транспортування; цінова інформація згідно бази даних ЄАІС Держмитслужби на аналогічний за технічними характеристиками транспортний засіб, за мінімальним рівнем вартості становить 42500,55 EUR згідно МД від 04.07.2019 №UA500120/2019/006475.

Суд зазначає, що інформація щодо вартості аналогічних КТЗ не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу та рівнем вартості такого транспортного засобу згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

За наведеного у суду немає жодних підстав вважати, що зазначена відповідачем інформація щодо вартості автомобіля із застосуванням сайту https://mobile.de та ЄАІС ДМС є об`єктивною.

Отже, відповідно до наявних у справі доказів, відповідач не мав передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України підстав на витребування у позивача додаткових документів.

При вирішенні адміністративного спору суд також враховує правову позицію Верховного Суду України,що наведена у постановах №№21-56а10, 21-76а10, 21-213а11, 21-418а11, 21-245а12 від 21.01.2011, від 07.02.2011, від 14.11.2011, від 06.02.2012 та від 11.09.2012 (відповідно), за якою, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження того, що процедура консультацій взагалі проводилась, та що відповідач здійснював саме послідовний вибір методу визначення митної вартості. Крім того, стороною відповідача не доведено обґрунтованість власних розрахунків, ні нормативно, ні фактично (оскільки не використано інформації, вказаної у наданих позивачем документах, не враховано технічний стан авто).

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А в силу вимог частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що Поліською митницею Держмитслужби не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортних засобів у митних деклараціях №UA204060/2020/009232 від 09.07.2020, №UA204060/2020/009230 від 09.07.2020 та №UA204060/2020/009497 від 13.07.2020, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2020/000003/2 від 10.07.2020 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2020/00033; рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2020/000004/2 від 10.07.2020 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2020/00034; рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2020/000008/2 від 13.07.2020 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2020/00039 прийняті Поліською митницею Державної митної служби України не у відповідності до вимог чинного митного законодавства України, є не законними та не обґрунтованими, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

За усього наведеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Враховуючи положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМІКС БЕТОН" (, вул. Князя Володимира, будинок 112, корпус Б, м.Рівне, 33009) до Поліської митниці Держмитслужби (, вул.Соборна, 104, м.Рівне,33000) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати винесене Поліською митницею Держмитслужби Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2020/000003/2 від 10.07.2020 та складену Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204060/2020/00033.

Визнати протиправними та скасувати винесене Поліською митницею Держмитслужби Рішення про коригування митної вартості товарів № UА204060/2020/000004/2 від 10.07.2020 та складену Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204060/2020/00034.

Визнати протиправними та скасувати винесене Поліською митницею Держмитслужби Рішення про коригування митної вартості товарів № UА204060/2020/000008/2 від 13.07.2020 та складену Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204060/2020/00039.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМІКС БЕТОН" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Поліської митниці Держмитслужби судові витрати у вигляді судового збору в сумі 5365,62 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 квітня 2021 року

Суддя В.В. Щербаков