Справа № 520/1528/21
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 квітня 2021 року № 520/1528/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Севастьяненко К.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 13 серпня 2019 року № Ф-2363-54 У;

-вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13 серпня 2019 року № Ф-2363-54 У прийнята відповідачем необґрунтовано, відтак остання підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 04.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що оскаржувана вимога прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами ПК України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому підстави для його скасування відсутні.

Ухвалою суду від 19.04.2021 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задоволено.

Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Справа розглянута з урахуванням перебування судді Севастьяненко К.О. у щорічній відпустці з 29.03.2021 по 09.04.2021.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Фізична особа ОСОБА_1 був зареєстрований 22.04.2002 року як фізична особа підприємець.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2011 року у справі №2-а-2154/11/2070 позов Куп`янської об`єднаної держаної податкової інспекції у Харківській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності - задоволено.

Припинено підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ).

Рішення суду набрало законної сили 30.05.2011.

Так, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства).

Згідно змісту відзиву на позовну заяву, заборгованість зі сплати єдиного внеску виникла внаслідок несплати нарахувань:

-єдиного внеску від 09.02.2018 року - 8 448 грн. (розрахункова сума ЄСВ за 2017 рік);

-єдиного внеску від 19.04.2018 року, терм, сплати - 19.04.2018 року - 2 457, 18 грн. (за 1 квартал 2018 року);

-єдиного внеску від 19.07.2018 року, терм, сплати -19.07.2018 - 2 457,18 грн. (за 2 квартал 2018 року);

-єдиного внеску від 19.10.2018 року, терм, сплати 19.10.2018 - 2 457,18 грн. (за 3 квартал 2018 року);

-єдиного внеску від 21.01.2019 року, терм, сплати 21.01.2019- 2 457,18 грн. (за 4 квартал 2018 року);

-єдиного внеску від 19.04.2019 року, терм, сплати 19.04.2019 - 2 457, 18 грн. (за 1 квартал 2019 року);

-єдиного внеску від 19.07.2019 року, терм, сплати 19.07.2019- 2 457, 18 грн. (за 2 квартал 2019 року).

У зв`язку з чим, контролюючим органом сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ від 13.08.2019 року № Ф-2363-54 у сумі 23 785, 08 гривень.

Не погоджуючись із вимогою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Законом України від 06.12.2016 №1774-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі - Закон №1774) внесено зміни до Закону України від 08.07.2010 №2464-VI, які набули чинності з 01.01.2017 року, зокрема, щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 12 статті 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VI є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб (пункт 2 частина 1 статті 7 Закону №2464-VI).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (абзац другий частини 1 статті 7 Закону №2464-VI в редакції Закону №1774).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону №2464-VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, є недоїмкою (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI).

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону №2464 єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Отже, необхідною умовою для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності, а з 01.01.2017 року (внесено зміни до Закону №2464-VI) незалежно від отримання доходу від такої діяльності.

Як вже зазначено, позивач припинив підприємницьку діяльність на підставі рішення суду від 12.05.2011 року, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.51 Господарського кодексу України підприємницька діяльність припиняється: з власної ініціативи підприємця; у разі закінчення строку дії ліцензії; у разі припинення існування підприємця; на підставі рішення суду у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", в редакції чинній на час прийняття рішення суду про припинення підприємницької діяльності позивача, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі, зокрема, постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Таким чином, підприємницька діяльність позивача припинена за рішенням суду, яке набрало законної сили, внаслідок чого позивач фактично втратив своє право займатись підприємницькою діяльністю.

Отже, посилання відповідача на ту обставину, що відповідач фактично існувала як суб`єкт господарювання, оскільки не внесено запис про державну реєстрацію припинення її підприємницької діяльності, не може бути прийнято судом до уваги в обґрунтування прийняття спірної вимоги.

Крім того, контролюючий орган був обізнаний про припинення підприємницької діяльності позивача, оскільки саме за позовом податкового органу судом прийнято відповідне рішення.

Відтак, суд приходить до висновку про протиправність винесеної відповідачем вимоги про сплату боргу.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У свою чергу, ЄСПЛ, у своєму рішенні по справі Лелас проти Хорватії (заява № 55555/08, п.74, від 20 травня 2010 року), відзначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 13 серпня 2019 року № Ф-2363-54 У.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908,0 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2021 року.

Суддя Севастьяненко К.О.