Справа № 160/3542/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 160/3542/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року в адміністративній справі №160/3542/20 (суддя у 1 інстанції Боженко Н.В.) за позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60961150, винесену 11 січня 2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60961150, оскільки виконавчим округом приватного виконавця Русецької О.О. визначено Дніпропетровську область, в той час як позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями, зазначеними у паспорті позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про відкриття виконавчого провадження №60961150 від 11.01.2020 р. Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840, 80 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального права та у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що єдиною підставою для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №60961150 від 11.01.2020 року є спір про невідповідність місця реєстрації боржника за виконавчим провадженням на момент прийняття виконавчого документу до виконання та прийняття рішення щодо відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, редакцією Закону №1404-VIII не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Таким чином, на момент винесення спірної постанови у відповідача був відсутній обов`язок здійснювати перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Крім того відповідач стверджує, що позивач проживає в Дніпропетровській області, на території якої здійснює свою діяльність скаржник, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яким направлялася спірна постанова та яка була отримана позивачем за адресою місця проживання м. Камянське, а також той факт, що позивачем укладено договір про надання правової допомоги у м. Камянське.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції, що 07 грудня 2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем був вчинений виконавчий напис №7318 щодо стягнення з боржника, яким є позивач на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованості.

В подальшому ТОВ «ФК «Інвест Хаус» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни із заявою (вих. №б/н від 26.12.2019 р.) про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем за №7318 від 07.12.2019 р. про стягнення із боржника коштів у розмірі 80900,77 грн., та у відповідності до вимог статей 3, 4, 5, 19, 24, 28, 48, п. 1 ч. 1 ст. 26, ч. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», третя особа просила відкрити виконавче провадження, зазначивши, що випадку встановлення доходу боржника, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

11 січня 2020 р. на підставі вищевказаного виконавчого напису №7318 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60961150 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованості в розмірі 80900, 77 грн., про що складена постанова, на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404 (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1статті 5 Закону №1404, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів пункту 1 частини 2статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 4 частини 2статті 23 Закону України від 02.06.2016р. №1403 «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403) передбачено, що в Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до статті 25 Закону №1403, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з частиною 2статті 24 Закону №1403, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому, згідно з частиною 3 статті 25 Закону№1403, право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому, зі змісту частини 2 статті 24 Закону №1403 слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону №1404, виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Частиною 5 статті 24 Закону №1404 визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1статті 26 Закону №1404).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина 3статті 26 Закону №1404).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина 5статті 26 Закону №1404).

Згідно з витягом з Єдиного реєстру приватних виконавців, приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі Дніпропетровської області.

Таким чином, приватний виконавець Русецька О.О. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі Дніпропетровської області.

Водночас, місцем проживання боржника, яким є ОСОБА_2 , з 16.06.2017 р. є: АДРЕСА_2 , згідно із відомостями щодо реєстрації місця проживання, які наявні у наданій до суду копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого позивачу.

Отже, місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. здійснює діяльність, а виконавчий документ у виконавчому провадженні №60961150 прийнято до виконання відповідачем не за місцем фактичного проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Стосовно посилань скаржника, що позивач проживає в Дніпропетровській області, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення пошитого відправлення, яким направлялася спірна постанова та яка була отримана позивачем за адресою місця проживання м. Камянське, а також той факт, що позивачем укладено договір про надання правової допомоги у м. Камянське, колегія суддів зазначає наступне.

Так зазначені вище обставини не є доказами того, що позивач дійсно проживає в м. Камянське, оскільки хоча і договір про надання правової допомоги №476 від 27.03.2020 року і укладено в м. Камянське, проте адреса проживання позивача в ньому зазначена: Донецька область, м.Маріуполь, провулок Радіаторний, буд. 22.

Слід також наголосити, що чинним законодавством не обмежено право осіб заключати договори про надання юридичних послуг поза межами свого місця проживання або реєстрації.

Відносно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яким направлялася спірна постанова та яка була отримана позивачем за адресою місця проживання АДРЕСА_3 , колегія суддів зазначає наступне.

По-перше, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не є документом який посвідчує місце проживання або місце реєстрації особи.

По-друге, в такому повідомлені наявний підпис особи, яка його отримала, та на думку відповідача це був позивач, проте останній зазначає що він не отримував засобами поштового зв`язку спірну постанову, а дізнався про її існування з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

По-третє, колегія суддів зауважує, що наявний підпис в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення відрізняється від підпису позивача в договорі про надання правової допомоги №476 від 27.03.2020 року, що ставить під сумнів факт отримання спірної постанови засобами поштового зв`язку саме позивачем.

Таким чином, матеріали справи не містять належних письмових доказів того, що місцем реєстрації чи проживання боржника або місцезнаходження майна боржника є Дніпропетровська область.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що спірний виконавчий документ прийнято відповідачем до виконання з порушенням вимог закону щодо місця виконання.

Доводи відповідача про те, що державний виконавець не має обов`язку перевіряти місцезнаходження боржника, яке зазначив стягувач, і не було підстав вважати, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання та повертати його стягувачу є хибними.

Так, згідно з ч. 3ст. 26 Закону №1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р. (далі - Інструкція), місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Згідно п. 13 розділу ІІІ Інструкції - приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою.

Так, дійсно стягувачем у заяві про примусове виконання рішення адресою місця проживання боржника зазначено « АДРЕСА_4 », яка відноситься до виконавчого округу відповідача, проте у виконавчому документі містилась відмітка про те, що фактичне місце проживання та місце роботи боржника невідоме, у зв`язку з чим у даному випадку відповідач, відкриваючи виконавче провадження, належним чином не пересвідчився з достовірних джерел про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

За таких обставин, постанова про відкриття провадження №60961150 від 11.01.2020 р. прийнята відповідачем з порушенням приписів частини 2 статті 24 Закону України №1404, оскільки останнім виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (позивача), а тому така постанова підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року в адміністративній справі №160/3542/20 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року в адміністративній справі №160/3542/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва