Справа № 200/2967/21-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 р. Справа№200/2967/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, Київська область, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

19 березня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про:

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у відмові у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою 15.12.2020 року;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 достроково пенсію за віком, як військовослужбовцю, який брав участь у бойових діях, та з умовою для чоловіків після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня подання заяви 15.12.2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що є внутрішньо переміщеною особою та звернувся до управління відповідача з заявою про призначення пенсії. Вказує, що він приймав участь в бойових діях в Афганістані в період з 29.10.1983 по 29.04.1985, що підтверджується копією військового квитка та довідки комісаріату, а тому в силу положень ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на дострокову пенсію після досягнення 55 років при стажу роботи не менше 25 років.

Відповідач відмовив в призначенні пенсії з підстав відсутності довідки про період участі у бойових діях.

Позивач з такою відмовою не згоден, оскільки Постановою КМУ від 08 лютого 1994 року № 63 затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території з метою визначення організаційних заходів щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії ї соціального захисту», яким визначено державу Афганістан та період бойових дій з квітня 1978 року по грудень 1989 року. Зазначає, що період його участі підтверджено довідкою та військовим квитком.

Просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та призначити йому пенсію.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначає, що позивач до заяви про призначення пенсії не додав необхідний пакет документів, а саме довідку з військового комісаріату про період бойових дій та заяву на відкриття рахунку в « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Так, оскільки відсутній необхідний страховий стаж та не підтверджено участь у бойових діях, позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Зазначає, що управління діяло виключно в межах діючого законодавства, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с. 4), має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (а.с. 5), є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 11 листопада 1998 року (а.с. 6) та внутрішньо- переміщеною особою, відповідно до довідки від 15 грудня 2020 року № 3008-.

15 грудня 2020 року позивач звернувся до управління відповідача з заявою № 13167 про призначення пенсії.

До заяви про призначення пенсії надаві такі документи:

- довідку внутрішньо - переміщеної особи;

- паспорт та рнокпп;

- посвідчення УБД;

- військовий квиток.

Позивачу відповідачем було встановлено строк до 14 березня 2021 року, протягом якого він повинен був надати до управління:

- довідку про участь у бойових діях;

- заяву «Ощадбанку»;

- довідку про заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000 року.

Під вказаним переліком документів, які необхідно надати, міститься підпис позивача.

22 грудня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення № 97 про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 у якому зазначається, що відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 20.08.2014 року № 413 для осіб, які проходять службу у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій, про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення необхідно надати такі документи:

- витяги з наказів керівника антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.

Вказано, що згідно наданих позивачем документів про стаж, загальний страховий стаж позивача складає 23 роки 11 місяців 6 днів, і він є недостатнім для призначення пенсії. До обов`язкових документів заявник не надав довідку з військового комісаріату про період бойових дій та для внутрішньо переміщених осіб заяву на відкриття рахунку в «Ощадбанку».

На підставі викладеного відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком (зі зниженням віку) відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, листом від 15 січня 2021 року № 2600-0303-8/5043 відповідачем повідомлено позивача, що йому відмовлено у призначенні пенсії згідно заяви від 15.12.2020 року № 13167 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та не підтвердженням участі у бойових діях. Також вказано, що до обов`язкових документів позивач не надав довідку з військового комісаріату про період бойових дій та для внутрішньо переміщених осіб заяву про відкриття рахунку в «Ощадбанку».

Відповідно до військового квитку НОМЕР_4 ОСОБА_1 з 20 квітня 1983 року по 29 квітня 1985 року проходив військову службу.

Відповідно до Довідки від 04 березня 2021 року № 1 відділу військового комісаріату «ДНР», виданої рядовому запасу ОСОБА_1 , останній проходив військову службу в лавах Збройних сил з 20 квітня 1983 року по 29 квітня 1985 року, в тому числі у складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі при виконання інтернаціонального боргу, перебуванні в партизанських загонах з 29 жовтня 1983 року по 29 квітня 1985 року в республіці Афганістан).

В матеріалах адміністративної справи наявна архівна довідка Федеральної державної казенної установи «Центральний архів Міністерства Оборони Російської федерації» від 18 січня 2021 року № 8/231615, відповідно до якої в книзі алфавітного обліку військовозобов`язаних військової частини польова пошта НОМЕР_5 призову 1983 року по стройовій частині значиться:

« ОСОБА_1 покликаний до лав армії 20 квітня 1983 року та зарахований в списки частини 29.10.1983 року, звільнений в запас у зв`язку із закінченням строку служби (наказ № 134 від 14.05.1985 року)».

Особовий склад військової частини польова пошта НОМЕР_5 в період з 28 грудня 1979 року по 12 лютого 1989 року приймав участь в бойових діях на території республіки Афганістан.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви, спірними питанням у справі є правомірність не призначення пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 N 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі Закон України №1058-IV) право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, які брали участь у бойових діях - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Частиною четвертою статті 24 цього Закону передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтями 4, 5 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-XII), ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 2 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII визначено, що учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаю військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 08.02.1994 №63 затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території, відповідно до якого бойові дії в Афганістані, під час яких йому надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, проходили в період з квітня 1978 року по грудень 1989.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону №3551-XII, права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього СРСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ), до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Статтею 57 Закону №1788-ХІІ передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, участь у бойових діях у воєнний час зараховується до вислуги років із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено вказаний вище Порядок №637 згідно з пунктом 1 якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток №2).

Згідно з додатком №2 у довідці про проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій під час виконання інтернаціонального обов`язку повинно бути зазначено загальну кількість років, місяців і днів такої служби. Зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника бойових дій, довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення, а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону №3551-XII, також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).

Так, до матеріалів адміністративної справи суду надано архівну довідку Федеральної державної казенної установи «Центральний архів Міністерства Оборони Російської Федерації» від 18 січня 2021 року № 8/231615, відповідно до якої в книзі алфавітного обліку військовозобов`язаних військової частини польова пошта 24742 призову 1983 року по стройовій частині значиться: « ОСОБА_1 покликаний до лав армії 20 квітня 1983 року та зарахований в списки частини 29.10.1983 року, звільнений в запас у зв`язку із закінченням строку служби (наказ № 134 від 14.05.1985 року)». Особовий склад військової частини польова пошта НОМЕР_5 в період з 28 грудня 1979 року по 12 лютого 1989 року приймав участь в бойових діях на території республіки Афганістан.

Окрім того позивачем надано Довідку від 04 березня 2021 року № 1 відділу військового комісаріату «ДНР», виданої рядовому запасу ОСОБА_1 , останній проходив військову службу в лавах Збройних сил з 20 квітня 1983 року по 29 квітня 1985 року, в тому числі у складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі при виконання інтернаціонального боргу, перебуванні в партизанських загонах з 29 жовтня 1983 року по 29 квітня 1985 року в республіці Афганістан.

Суд зазначає, що довідка видана установою, яка розташована на тимчасово непідконтрольній Україні території, проте приймає до уваги наявну в ній інформацію з огляду на фактичну неможливість позивачем підтвердити в інший спосіб факт його служби на території Афганістану в період бойових дій.

Загальновідомою є та обставина, що всі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України, були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 N 595 на підконтрольну Українській державі територію і продовжили свою роботу за місцем евакуації. При цьому, "ДНР" та "ЛНР" є терористичними організаціями і не визнаються Україною як державні утворення. Відповідно, органи державної влади України, включно із Пенсійним фондом України, не мають права здійснювати листування, робити запити та будь-яким іншим способом взаємодіяти із представниками самопроголошених "республік", а тому Пенсійний фонд України не має правової підстави для використання наданої представниками так званих "ДНР" та "ЛНР" інформації.

Законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях. Так, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому згідно ч. 2 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, документи, видані державними органами та органами місцевого самоврядування так званої "Донецької народної республіки", згідно законодавства України є недійсним та не можуть створювати правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Таким чином, суд вважає підтвердженим факт перебування позивача ОСОБА_1 у складі діючої армії в період бойових дій з 29 жовтня 1983 року по 29 квітня 1985 року в Республіці Афганістан.

На підставі вищезазначеного, рішення відповідача від 22 грудня 2020 року № 97, щодо відмови в призначенні позивачу дострокової пенсії за віком згідно вимог, як учаснику бойових дій на підставі пункту частини першої статті 115 Закону №1058-IV - є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач не заявляє позовної вимоги про скасування такого рішення, проте для захисту належного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, на виконання ст. 9 КАС України.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити з 15.12.2020 року дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій, суд зазначає наступне.

Як вже вказувалося вище, відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV військовослужбовці, які брали участь у бойових діях мають право на призначення дострокової пенсії після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

Повноваження щодо вирішення питання про призначення позивачу дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV в даному випадку належать до дискреційних повноважень ГУ ПФУ. Суд, в свою чергу, не може перебирати на себе дискреційні повноваження цього органу в частині призначення пенсії позивачу.

Крім того, в рішенні відповідача було вказано, що позивачем, як внутрішньо переміщеною особою не надано заяву про відкриття рахунку в «Ощадбанку». Суд зазначає, що вказаної заяви до суду також не надано.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатись у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, а тому у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу з 15.12.2020 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій відповідно до Закону №1058-IV слід відмовити.

Водночас, застосовуючи механізм належного захисту прав позивача та їх відновлення, користуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, та у зв`язку із тим, що рішення відповідача від 22 грудня 2020 року № 97, щодо відмови в призначенні позивачу дострокової пенсії за віком визнаються протиправними та скасовується судом, вбачається за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві повторно розглянути заяву позивача про призначення йому дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV як учаснику бойових дій, з зарахуванням до його стажу період його участі в бойових діях на території Республіки Афганістан з 29 жовтня 1893 року по 29 квітня 1985 року.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

З огляду на звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2-17, 42-47, 72-77, 90, 94, 121, 122, 132, 133, 139, 143, 159-164, 168, 171, 173, 175, 179-181, 183, 192-194, 199, 205, 224, 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місце знаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, Київська область, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у відмові у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою 15.12.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22 грудня 2020 року № 97 про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 грудня 2020 року № 13167 щодо призначення пенсії за віком (зі зниженням віку) відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до стажу ОСОБА_1 період його участі в бойових діях на території Республіки Афганістан з 29 жовтня 1893 року по 29 квітня 1985 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21 квітня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Арестова