Справа № 808/717/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
З ПИТАНЬ ПЕРЕГЛЯДУ СУДОВОГО РІШЕННЯ ЗА ВИКЛЮЧНИМИ ОБСТАВИНАМИ
20 квітня 2021 року Справа № 808/717/17 ВО/280/27/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Татаринова Д.В., суддів Кисіля Р.В., Сацького Р.В., розглянувши питання про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі №808/717/17 за позовом
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення одноразової вихідної допомоги
У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Запорізької області, Державної судової адміністрації України про стягнення одноразової вихідної допомоги.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Ухвалою суду від 04 червня 2020 відкрито спрощене позовне провадження за виключними обставинами. Призначено судове засідання на 26 червня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 26 червня 2020 року провадження за виключними обставинами у справі №808/717/17 було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням об`єднаної палати Верховного Суду у справі №808/1628/18.
24 березня 2021 року провадження у справі поновлено, а судове засідання призначено на 12 квітня 2021 року, про що судом постановлено відповідну ухвалу.
Так, розпорядженням Т.в.о. керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року №65, у зв`язку з перебуванням у запланованій відпусці судді Запорізького окружного адміністративного суду ОСОБА_2 з 07 квітня 2021 року по 16 квітня 2021 року, адміністративну справу №808/717/17 (провадження №ВО/280/27/20) передано на автоматизований авторозподіл з метою зміни члена колегії.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_3 , судді: Кисіль Р.В., Сацький Р.В.
Апеляційний суд Запорізької області 05 квітня 2021 року до суду подав клопотання, відповідно до якого просить суд розглядати заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами без їх участі.
ОСОБА_1 та представник Державної судової адміністрації України в судове засідання не прибули, про дату час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Заяв та клопотань до суду не надано.
Відповідно до частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено порядок здійснення перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими або виключними обставинами, неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Розглянувши матеріли заяви про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі №808/717/17 у зв`язку з виключними обставинами, поданий відповідачем відзив на заяву, матеріали справи, суд зазначає наступне.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі №808/717/17 встановлено, що з 27 жовтня 1992 року по 23 серпня 1999 року ОСОБА_1 працювала на посаді судді Запорізького районного суду Запорізької області. З 25 серпня 1999 року по 11 жовтня 2001 року працювала на посаді судді Запорізького обласного суду.
З 11 жовтня 2001 року по 15 вересня 2016 року ОСОБА_1 працювала на посаді судді Апеляційного суду Запорізької області.
Постановою Верховної Ради України Про звільнення суддів від 08 вересня 2016 року, у зв`язку з поданням заяви про відставку, ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апеляційного суду Запорізької області.
Наказом Голови Апеляційного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року №68-к виключено 15 вересня 2016 року суддю ОСОБА_1 виключено зі складу суддів Апеляційного суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви у відставку.
Позивач звернувся до Апеляційного суду Запорізької області з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. У відповіді на заяву від 03 лютого 2017 року відповідач 1 зазначив, що правові підстави для такої виплати відсутні, оскільки на день звільнення позивача був чинним Закон України Про судоустрій і статус суддів в редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд, який не передбачав виплату вихідної допомоги судді, який звільняється у відставку.
При ухваленні постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі №808/717/17 суд виходив з того, що передбачена статтею 136 Закону України №2453-VІ виплата вихідної допомоги судді пов`язувалась законодавцем з фактом виходу судді у відставку, та не залежала від дати набуття права на відставку. Отже, при вирішенні питання щодо наявності у судді, який пішов у відставку, права на отримання вихідної допомоги та її розмір, слід керуватись нормами закону, який врегульовує спірні правовідносини, у редакції, чинній на дату прийняття рішення про звільнення судді у відставку, тобто нормами Закону України №2453-VI в редакції, станом на дату постанови Верховної Ради України, якою позивача звільнено у відставку. Конституційний Суд України в рішенні від 19 листопада 2013 року №1-1/2013 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статей 103, 109, 131, 132, 135, 136, 137, підпункту 1 пункту 2 розділу XII Прикінцеві положення, абзацу четвертого пункту 3, абзацу четвертого пункту 5 розділу XIII Перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів, зазначив, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов`язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов`язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю. У зв`язку з цим парламент повноважний встановлювати вихідну допомогу та визначати її розмір. Станом на дату звільнення позивача з посади 08 вересня 2016 року, а також станом на час реалізації позивачем свого права вихід у відставку та направлення до Вищої ради юстиції відповідної заяви про вихід у відставку не діяли жодні норми, які б регламентували виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги та її розмір.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для перегляду постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі №808/717/17 у зв`язку з виключними обставинами, суд виходить з такого.
Положеннями частини 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.
За приписами пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Отже, для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС необхідне одночасне існування двох обставин:
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи;
2) судове рішення, яке просить переглянути заявник, повинно було підлягати виконанню, тобто таке рішення ще не виконано.
Таким чином, положення пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18 зазначив, що словосполучення ще не виконане, яке вживається у пункті 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.
Суд зазначає, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі №808/717/17, про перегляд якої за виключними обставинами з відповідною заявою звернулась ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено, а тому відповідно до правової Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18, вказане судове рішення не може вважатись невиконаним в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки таке судове рішення набрало законної сили та не передбачає примусового його виконання.
Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року №2-р(ІІ)/2020 у справі №3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27 березня 2014 року №1166-VII, яким із Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07 лютого 2010 року №2453-VI виключено статтю 136, частиною першою якої передбачалось право судді, який вийшов у відставку, на виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.
Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України Про Конституційний Суд України від 13 липня 2017 року №2136-VIII.
Згідно з резолютивною частиною Рішення Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року №2-р(ІІ)/2020 у справі №3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, наявність Рішенням Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року №2-р(ІІ)/2020 у справі №3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору.
Вищенаведене також відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18, яка враховується судом в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалення Конституційним Судом України рішення від 15 квітня 2020 року №2-р (ІІ)/2020 у справі №3-311/2018(4182/18, 4632/19, 5755/19) не є підставою для скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
Згідно з частиною 1 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Підсумовуючи вищевказане, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі №808/717/17 у зв`язку з виключними обставинами та залишає судове рішення в силі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241, 243, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі №808/717/17 залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 20 квітня 2021 року.

Головуючий суддя Д.В. Татаринов

Судді Р.В. Кисіль

Р.В. Сацький