Справа № 640/6806/21
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 квітня 2021 року м. Київ № 640/6806/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши позовну заяву з доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказу від 21.08.2020 №301, зобов`язання вчинити дії.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалою суду від 22.03.2021 її залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Підставою для залишення позовної заяви без руху стало невідповідність позовної заяви вимогам:

частини 4 статті 161 КАС України, а саме позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, при цьому не зазначивши причин неможливості подання таких доказів;

частини 6 статті 161 КАС України, а саме не подано заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів в підтвердження наявності поважних причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду від 22.03.2021 позивачем подано клопотання, в якому просить поновити строки на оскарження наказу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області від 21.08.2020 №301, на підставі якого складено повідомлення про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 21.08.2020 №250.

Розглянувши клопотання про поновлення строків на оскарження, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що не є спеціалістом в сфері українського законодавства та для отримання кваліфікованої юридичної допомоги з питання оскарження наказу від 21.08.2020 №301, на підставі якого складено повідомлення про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 21.08.2020 №250 він звернувся до Правобережного Київського місцевого центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.

До заяви позивач додав копію талону про прийняття звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги.

В силу приписів частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законом, яким встановлені спеціальні строки звернення до суду у справах цієї категорії, є Закон України від 08.07.2011 № 3671-VI «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до частин 1 та 9 статті 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Особа, яка отримала повідомлення про відхилення скарги про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не використала права на його оскарження до суду протягом п`яти робочих днів, повинна залишити територію України в установлений строк, якщо вона не має інших законних підстав для перебування в Україні, встановлених Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Аналіз вказаних положень, структури норми, у т.ч. у взаємозв`язку з положеннями частин 1 та 9 статті 12 Закону дають підстави для висновку, що Законом встановлено п`ятиденний строк для звернення до суду як щодо оскарження рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту так і щодо оскарження рішення про відхилення скарги про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Суд зазначає, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які підтверджували б поважність причин пропуску строку звернення з даним позовом до суду про оскарження наказу від 21.08.2020 №301, на підставі якого складено повідомлення про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 21.08.2020 №250.

Посилання позивача на те, що він не є спеціалістом в українському законодавстві, у зв`язку з чим звернувся до Правобережного Київського місцевого центру про надання безоплатної вторинної правової допомоги судом не беруться до уваги як поважні причини, оскільки як вбачається із наданого талону про прийняття його звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги, останній складений ще 31.08.2020.

Проте доказів прийняття вказаним Центром рішення про надання або відмову у наданні йому правової допомоги позивачем не надано.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 уже звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з аналогічним позовом 12.10.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2020 у справі №640/24509/20 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з виявленням недоліків позовної заяви, у тому числі пропуском строку звернення до суду та судом надано строк для усунення недоліків, зокрема, навести доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення з позовом до суду та надати докази на підтвердження таких доводів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №640/24509/20 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто на підставі п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Зазначена ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №640/24509/20 позивачем не оскаржена в апеляційному порядку.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи викладене, з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позивач звернувся до суду з порушенням строку звернення до суду, встановленого статтею 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», при цьому не навів обґрунтованих обставин, які об`єктивно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волі позивача.

Суд звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії»).

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав і мав можливість знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в тому числі вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, але не скористалася такою за відсутності поважних причин.

Враховуючи викладене, вказані позивачем причини для поновлення строку звернення до суду є неповажними, отже недоліки позовної заяви не усунуті, відтак позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказу, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко