Справа № 320/12802/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2021 року справа №320/12802/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сидорчук А.М., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 71% грошового забезпечення на підставі довідки Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.09.2020 №2/5/2194, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 4790,00 грн.; оклад за військовим званням - 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 3065,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби (88%) - 8091,60 грн.; надбавка за кваліфікацію особам 1 кл. (7%) - 335,30 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) (15%) - 718,50 грн.; премія (40%) - 1916,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 71% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.09.2020 №2/5/2194, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 4790,00 грн.; оклад за військовим званням - 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 3065,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби (88%) - 8091,60 грн.; надбавка за кваліфікацію особам 1 кл. (7%) - 335,30 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) (15%) - 718,50 грн.; премія (40%) - 1916,00 грн., з урахуванням 100% суми підвищення без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019.

В обґрунтування вказаного позову позивач зазначив, що він є військовим пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Позивач вказує, що після набрання чинності рішенням Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19, він звернувся у вересні 2020 року до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (колишній ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із заявою з проханням оформити та надіслати до ГУ ПФУ у Київській області довідку для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 відповідно до Постанови КМУ №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії, за результатами розгляду якої Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки оформлено та надіслано до ГУ ПФУ у Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 28.09.2020 №2/5/2194 для здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад 4790,00 грн.; оклад за військовим званням - 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 3065,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби (88%) - 8091,60 грн.; надбавка за кваліфікацію особам 1 кл. (7%) - 335,30 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) (15%) - 718,50 грн.; премія (40%) - 1916,00 грн.; усього 20256,40 грн.

Позивач зазначає, що 12.10.2020 він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення, проте відповідач листом від 18.11.2020 №1000-0203-8/92814 відмовив у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, посилаючись на те, що після проведеного перерахунку пенсій на виконання Постанови КМУ №103 та Постанови КМУ №704 Уряд не приймав рішень щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України №2262-ХІІ, у зв`язку з чим у відповідача відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки від 28.09.2020 №2/5/2194.

На думку позивача, бездіяльність відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті позивачу пенсії згідно нової довідки, отриманої від Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.09.2020 №2/5/2194 із включенням всіх видів грошового забезпечення, на які позивач має право при перерахунку пенсії, є протиправною та порушує його право на перерахунок та отримання пенсії у належному розмірі.

При цьому, позивач вважає, що на підставі положень Конституції України та висновків Конституційного суду України, відповідач немає правових підстав для обмеження максимальної суми обчислення пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 відкрито спрощене провадження у справі №320/12802/20 без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази у справі від сторін.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262. До Головного управління надійшла нова довідка про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Проте рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 у справі №826/3658/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб. При цьому відповідач зазначає, що після дати набрання цим рішенням суду законної сили, нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262, не приймалось, у зв`язку з чим виплата пенсій продовжується у встановлених на цей час розмірах, з урахуванням п. 4 Постанови №103. Таким чином, на думку відповідача, новий перерахунок пенсії позивачу провести неможливо.

Крім того, відповідач зазначає, що відсутні підстави здійснювати перерахунок пенсії позивачу без врахування положень Порядку №45 та Постанови КМУ №103, а в зазначеній оновленій довідці Київського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення позивача, включені додаткові види грошового забезпечення, які не передбачені Постановою КМУ №103, тому, на думку відповідача, підстави для її розгляду та перерахунку пенсії позивача в подальшому відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_1 від 09.07.2018, орган що видав 3219 (а.с.8). Місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 згідно довідки про реєстрацію місця проживання Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Барищівського району Київської області від 14.06.2018 №212 (а.с. 33, зворотній бік).

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командуючого Військово-Повітряними Силами України (по особовому складу) №0241 від 07.09.1994 майора ОСОБА_1 , старшого льотчика-інструктора 812 інструкторського бомбардирувального авіаційного полку (учбового) Харківського інституту льотчиків Військово-Повітряних Сил, відповідно до Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу нижчепоіменованих офіцерів, звільнено з військової служби у запас за пунктом 65 підпункту в (за станом здоров`я) (а.с. 73, зворотній бік).

З 10.06.2016 позивач знаходиться на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області, отримує пенсію за вислугу років (27 років) як військовослужбовець відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 від 27.05.2014 (а.с.8) та не заперечується сторонами.

При цьому, як слідує з матеріалів пенсійної справи позивача №ФХ-94432, пенсію ОСОБА_1 призначено з 04.11.1994, у розмірі 71% грошового забезпечення (вислуга років 27), яке складалось з наступних видів (станом на 01.08.2008): посадового окладу 1075,00 грн.; окладу за військове звання (майор) 125,00 грн.; надбавки за вислугу років (40% від ПО та ОВЗ) 480,00 грн.; надбавки за виконання особливо важливих завдань (50%) 840,00 грн., надбавки за льотно-інструкторський склад льотчик/штурман 1 класу (12% від ПО) 129,00 грн.; надбавки за льотний склад при виконанні польотів (35% від ПО) 376,25 грн.); надбавки за державну таємницю (15% від ПО) 161,25 грн.; премії (10% від ПО) 107,50 грн., а всього 3294,00 грн. (а.с.74).

Вказаний розрахунок пенсії відповідачем було проведено на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виданої Харківським обласним військовим комісаріатом від 04.03.2008 №ФХ-94432 (а.с.74).

З матеріалів пенсійної справи позивача № вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103) 01.05.2018 було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, основний розмір пенсії складає 70% сум грошового забезпечення з врахуванням складових грошового забезпечення: посадовий оклад 4790,00 грн., оклад за військове звання 1340,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 3065,00 грн. Згідно з Постановою №103 підвищення складає 3304,00 грн., з них виплачується:

- з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення - 1652,00 грн.;

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення - 2478,00 грн.;

- з 01.01.2020 - 100 % щомісячно від підвищення - 3304,00 грн. (а.с.86).

При перерахунку пенсії відповідачем було враховано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , видану Київським обласним військовим комісаріатом від 22.03.2018 №ФК83352, з наступними видами грошового забезпечення: посадовий оклад 4790,00 грн., оклад за військовим званням (майор) 1340,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 3065,00 грн., усього 9195,00 грн. (а.с.15).

Судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №320/1431/20, яке набрало законної сили 12.08.2020 згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду про залишення без змін рішення суду першої інстанції, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 71% до 70 % від сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 71% грошового забезпечення згідно зі статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХП, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо виплати ОСОБА_1 у 2019 році лише 75 % суми підвищення пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виплачувати 100 % суми підвищення пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, починаючи з 05.03.2019, з врахуванням проведених раніше виплат.

Виконавчі листи №320/1431/20 видані Київським окружним адміністративним судом 13.10.2020 згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» Київського окружного адміністративного суду.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №320/1432/20, яке набрало законної сили 28.07.2020 згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду про залишення без змін рішення суду першої інстанції, визнано протиправними дії Київського обласного військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-Х11 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХП Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

Виконавчі листи №320/1432/20 видані Київським окружним адміністративним судом 13.10.2020 згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» Київського окружного адміністративного суду.

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №320/1432/20 супровідним листом від 28.09.2020 №2/5/2195 ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нову довідку від 28.09.2020 №2/5/2194 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії (а.с.16).

Так, згідно оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.09.2020 №2/5/2194 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виданої станом на 05.03.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ та з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, із зазначенням відомостей про розмірі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії за відповідною посадою, а саме: посадовий оклад 4790,00 грн., оклад за військовим званням 1340,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 3065,50 грн., надбавка за особливості проходження служби (88%) 8091,60 грн., надбавка за кваліфікацію особам 1 кл. (7%) 335,30 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами (15%) 718,50 грн., премія (40%) 1916,00 грн., усього 20256,40 грн. (а.с.17).

У позовній заяві позивач зазначає, що 12.10.2020 він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.09.2020 №2/5/2194, що не заперечується відповідачем.

Відповідач листом від 18.11.2020 №1000-0203-8/92814 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії позивача на підставі оновленої довідки Київського обласного військового комісаріату від 28.09.2020 №2/5/2194 про розмір грошового забезпечення, посилаючись на те, що на сьогодні рішення Кабінету Міністрів України про проведення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не приймалось. Рішенням Окружного адміністративного суду України від 12.12.2018 у справі №826/3658/18 зобов`язано до певних дій Київський обласний військовий комісаріат, на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області ніяких зобов`язань не покладалось, тому підстави для проведення перерахунку за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.09.2020 №2/5/2194 відсутні (а.с.9-10).

Не погоджуючись з позицією відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначено Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі по тексту Закон №2262-ХІІ).

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Так, статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Наведені положення статті 43 Закону №2262-ХІІ містяться в розділі V "Обчислення пенсії", тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначають складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому, під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393" затвердив Порядок № 45 (далі Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45 в редакції постанови №103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому, у Додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі №826/3858/18, визнані протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Суд зауважує, що до компетенції Уряду належить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку №45.

Проте, зміни внесені постановою №103, зокрема, до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема, ГУПФУ у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, пункт 3 Порядку №45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Тобто, на вказані органи покладено функції з формування довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

При цьому, суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі №21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.

Тотожні за містом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку №45.

Так, пунктами 2, 3 Порядку №45 визначено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Аналіз наведених норм щодо порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", свідчить про необхідність здійснення таких послідовних дій: Міністерство оборони України повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки; довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено чинним нормативно-правовими актами.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача може бути здійснений ГУ ПФУ у Київській області виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №636/662/17 та від 03.07.2018 у справі №709/2728/16-а.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ (у редакції з 01.01.2017) всі призначені за нормами цього Закону пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію, на умовах, у порядку та у розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що саме в такій редакції частину четверту статті 63 Закону №2262-ХІІ викладено Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017.

Аналіз частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ (у редакції від 01.01.2017) дозволяє суду зробити висновок про те, що право на перерахунок пенсії мають особи, пенсії яким призначені за цим Законом, у разі підвищення розміру грошового забезпечення відповідних категорій працюючих військовослужбовців.

В той же час, повноваження визначати умови, порядок перерахунку пенсій, а також розміри пенсій делеговані Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набирає чинності з 01.03.2018, про що вказано у самій постанові (далі Постанова КМУ №704).

Зокрема, Постановою КМУ №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови №704).

При цьому, підпунктом 2 пункту 5 Постанови КМУ №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Таким чином, з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

До того ж рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі №826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12.11.2019, в якій суд касаційної інстанції, серед іншого, вказав на те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Суд також враховує, що згідно з частинами 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати у сфері соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16.12.1974 у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16.09.1996, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Враховуючи наведені положення нормативно-правових актів, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що саме з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) виникли підстави для перерахунку пенсії позивача відповідно до оновленої довідки Київського обласного військового комісаріату від 28.09.2020 №2/5/2194.

Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Окрім того, суд зауважує, що відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ.

А у силу частини другої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсії провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

В даному ж випадку, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №320/1432/20 супровідним листом від 28.09.2020 №2/5/2195 Київським обласним військовим комісаріатом направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії від 28.09.2020 №2/5/2194, відповідно до постанови КМУ №704, чинними на 05.03.2019, за відповідною посадою із наступними складовими: посадовий оклад 4790,00 грн., оклад за військовим званням 1340,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 3065,50 грн., надбавка за особливості проходження служби (88%) 8091,60 грн., надбавка за кваліфікацію особам 1 кл. (7%) 335,30 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами (15%) 718,50 грн., премія (40%) 1916,00 грн., усього 20256,40 грн.

Разом із тим, отримавши відповідну довідку, відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням нової довідки про розмір його грошового забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що право позивача на проведення перерахунку розміру його пенсії з 01.04.2019 відповідно до довідки Київського обласного військового комісаріату від 28.09.2020 №2/5/2194 є беззаперечним, а передумовою для його проведення є оформлення довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в даному випадку видана уповноваженим органом на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №320/1432/20.

Суд при цьому звертає увагу, що видача довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.09.2020 №2/5/2194 була здійснена на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №320/1432/20, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19.

Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86432492), яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 90228179) викладено правовий висновок про те, що саме з 5 березня 2019 року - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому саме з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262 та статті 9 Закону № 2011.

Разом з цим до моменту отримання належної довідки від відповідача в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Водночас відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно з частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Щодо повноважень ІНФОРМАЦІЯ_4 видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міноборони від 31.12.2014 № 937, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 січня 2015 р. за № 73/26518 (далі Інструкція №937), робота із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України здійснюється:

районними (міськими, районними у містах, об`єднаними районними, об`єднаними міськими) військовими комісаріатами (територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки) (далі - районні військові комісаріати (ТЦКСП));

обласними військовими комісаріатами (ТЦКСП);

фінансово-економічним управлінням Командування Сухопутних військ Збройних Сил України;

військовою частиною НОМЕР_3 у межах, наданих їй Департаментом фінансів повноважень.

Отже, довідка ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.09.2020 №2/5/2194 видана уповноваженим органом з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому є належною підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262 та статті 9 Закону № 2011.

При цьому, посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що у нього відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії за новою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 , з огляду на те, що п. 1, 2 Постанови №103 втратили чинність з 05.03.2019, суд оцінює критично, адже факт визнання нечинними вказаних норм не позбавляє права позивача на перерахунок його пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Суд також зауважує, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

За таких обставин, відмовляючи у перерахунку грошового забезпечення позивачеві з 01.04.2019, встановленого на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 28.09.2020 №2/5/2194 зі складовими грошового забезпечення: посадовий оклад 4790,00 грн., оклад за військовим званням 1340,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 3065,50 грн., надбавка за особливості проходження служби (88%) 8091,60 грн., надбавка за кваліфікацію особам 1 кл. (7%) 335,30 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами (15%) 718,50 грн., премія (40%) 1916,00 грн., всього 20256,40 грн., відповідач діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.

При цьому, суд зазначає, що у позовній заяві позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 71% грошового забезпечення на підставі довідки Київського обласного військового комісаріату територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.09.2020 №2/5/2194, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 4790,00 грн.; оклад за військовим званням - 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 3065,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби (88%) - 8091,60 грн.; надбавка за кваліфікацію особам 1 кл. (7%) - 335,30 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) (15%) - 718,50 грн.; премія (40%) - 1916,00 грн.;

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладене у листі від 18.11.2020 №1000-0203-8/92814 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.09.2020 №2/5/2194.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що дії суб`єкта владних повноважень - активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, в той час коли протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відтак, за наявності рішення суб`єкта владних повноважень, яке визнане судом протиправним, суд зазначає, що оскаржувана бездіяльність поглинається скасуванням прийнятого рішення, оскільки суб`єктом владних повноважень проявлено активну поведінку - прийнято рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію в розмірі 71% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.09.2020 №2/5/2194, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 4790,00 грн.; оклад за військовим званням - 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 3065,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби (88%) - 8091,60 грн.; надбавка за кваліфікацію особам 1 кл. (7%) - 335,30 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) (15%) - 718,50 грн.; премія (40%) - 1916,00 грн., з урахуванням 100% суми підвищення без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019, суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи суд доходить висновку, що у позивача були обґрунтовані правомірні очікування щодо належного перерахунку відповідачем його пенсії відповідно до наданої Київським обласним військовим комісаріатом нової довідки від 28.09.2020 №2/5/2194 про розмір грошового забезпечення.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Київського обласного військового комісаріату від 28.09.2020 №2/5/2194, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, суд не вбачає за доцільне зобов`язувати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням конкретних розмірів надбавок, оскільки відповідачем по справі взагалі було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, а отже, відмова відповідача була пов`язана не з незгодою з розмірами надбавок, з урахуванням яких позивач просив перерахувати пенсію, а з відсутністю підстав для такого перерахунку. Отже, у спірних правовідносинах відповідач не вирішував питання про розмір надбавок, з урахуванням яких має бути проведений перерахунок пенсії позивача. Перерахунок пенсії із визначенням конкретних розмірів надбавок для їх врахування у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача має здійснити відповідач після набрання рішенням у цій справі законної сили, на підставі належних документів та станом на момент виникнення такого права у позивача.

Стосовно вимог про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням 100% суми підвищення та без обмеження максимального розміру пенсії суд зазначає, що такі вимоги позивача заявлені передчасно, оскільки пенсійний орган взагалі відмовив позивачу у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Київського обласного військового комісаріату, при цьому відповідачем не вирішувалося питання щодо розміру пенсії та обмеження її максимальним розміром. Крім того, відповідач, відмовляючи в перерахунку пенсії за заявою позивача, не застосовував такого обмеження і взагалі не посилався на норми законодавства, якими таке обмеження передбачалось. Відтак спору щодо виплати позивачу перерахованої пенсії з урахуванням 100% суми підвищення та обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

При цьому стверджувати, що такі обмеження будуть відповідачем застосовані, чи розмір пенсії після перерахунку підпадатиме до обмеження, наразі підстав немає, а отже, ці вимоги є передчасними і ґрунтуються на припущеннях позивача. Водночас, вирішувати спори на майбутнє суди не вправі, адже в адміністративному судочинстві захисту підлягають лише порушені права особи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн., суд зазначає таке.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 76397938).

При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 КАС України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 26.11.2020 між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатським бюро «Івана Хомича» в особі директора Хомича Івана Олександровича (адвокатське бюро) було укладено договір про надання правової допомоги №416/26/11/2020, за умовами якого адвокат зобов`язався надати правову допомогу та представляти у встановленому порядку інтереси клієнта в судах всіх інстанцій в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно з пунктом 4.1 за надання правової допомоги за цим Договором клієнт сплачує адвокатському бюро суму у розмірі 5000,00 грн. в строк до 12.12.2020. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро правової допомоги і її вартість (пункт 4.3).

Пунктом 7.1. договору встановлено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором (а.с.18-20).

02.12.2020 між сторонами було підписано акт прийому-передачі наданої правничої допомоги №1/20 за Договором про надання правової допомоги від 26.11.2020, відповідно до якого загальна вартість послуг адвокатського бюро «Івана Хомича» з надання правничої допомоги становить 5000,00 грн., з яких

- консультації з клієнтом щодо узгодження правової позиції 250,00 грн.;

- аналіз нормативно-правових актів законодавства України щодо пенсійного забезпечення 250,00 грн.;

- первинний аналіз документів, наданих клієнтом 250,00 грн.;

- отримання доказів для позовної заяви, їх аналіз та систематизація, виготовлення копій документів 250,00 грн.;

- підготовка та подання адвокатських запитів 250,00 грн.;

- аналіз позиції Відповідача за його відповіддю на адвокатський запит та визначення правової позиції позовної заяви 250,00 грн.;

- підготовка та подання позовної заяви 3500,00 грн. (а.с.21).

27.11.2020 Адвокатським бюро «Івана Хомича» складено рахунок-фактуру №106/20 наданої правничої допомоги за договором про надання правової допомоги від 26.11.2020 №416/26/11/2020 на суму 5000,00 грн. (а.с.22).

Частиною шостою статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Суд зазначає, що відповідачем не надано заперечень щодо не співмірності витрат на правничу допомогу та будь-якого клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не подано.

Суд зазначає, що відповідачем в порядку, передбаченому частинами 6-7 статті 134 КАС України, клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу у зв`язку з неспівмірністю заявлених витрат на правничу допомогу не подано.

В той же час згідно з п.2 ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

З аналізу наведених правових норм, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 11 травня 2018 року по справі № 814/698/16 (провадження N К/9901/11835/18).

Отже, не зважаючи на відсутність у матеріалах справи клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суд зобов`язаний перевірити обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу та їх пропорційність до предмета спору.

Також суд зауважує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх обґрунтованості та пропорційності, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄРСР - 91919350), за якою при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Надаючи оцінку обставинам пов`язаності заявлених до відшкодування витрат з розглядом судом справи, суд зазначає, що не відповідають ознакам неминучості такі складові заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу: консультації з клієнтом щодо узгодження правової позиції 250,00 грн.; аналіз нормативно-правових актів законодавства України щодо пенсійного забезпечення 250,00 грн.; первинний аналіз документів, наданих клієнтом 250,00 грн.; отримання доказів для позовної заяви, їх аналіз та систематизація, виготовлення копій документів 250,00 грн.; підготовка та подання адвокатських запитів 250,00 грн.; аналіз позиції Відповідача за його відповіддю на адвокатський запит та визначення правової позиції позовної заяви 250,00 грн.

На думку суду, за обставин даної справи зазначені окремо у Акті прийому-передачі правничої допомоги від 02.12.2020 послуги адвоката зі здійснення консультації з клієнтом щодо узгодження правової позиції; аналізу нормативно-правових актів законодавства України щодо пенсійного забезпечення; первинного аналізу документів, наданих клієнтом; отримання доказів для позовної заяви, їх аналіз та систематизація, виготовлення копій документів; підготовки та подання адвокатських запитів; аналізу позиції відповідача за його відповіддю на адвокатський запит та визначення правової позиції позовної заяви - охоплюються послугою зі складання позовної заяви.

Відтак, такі процесуальні дії не були обов`язковими для розгляду та вирішення цієї справи та вчинені позивачем на власний розсуд, а тому не є неминучими, внаслідок чого їх вартість у загальному розмірі 1500 грн. не підлягає розподілу.

Таким чином, дослідженню на предмет розподілу підлягають лише витрати на правничу допомогу, пов`язані зі складанням позовної заяви (3500,00 грн.).

Дослідивши вищевказані документи, суд дійшов висновку про те, що розмір витрат на правничу допомогу, пов`язаних із складанням позовної заяви в даному випадку є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Так, докази, надані відповідачем на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, переконливо доводять, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. пов`язані саме з розглядом справи в суді першої інстанції та є співмірними із складністю справи, а розмір заявлених витрат в частині послуг за складання позовної заяви у сумі 3500,00 грн. є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

При цьому суд враховує, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Приймаючи до уваги викладене, фактичний об`єм виконаної адвокатом роботи, складність справи, а саме: вказана справа є справою незначної складності, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу по складанню позовної заяви у сумі 3500,00 грн. Вказаний розмір витрат, на переконання суду, обумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку адвокат витратив під час підготовки позовної заяви у цій справі, якістю та об`ємом підготовлених матеріалів, а також складністю питань, які були предметом розгляду у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 01.12.2020 № 85802 (а.с.25).

Враховуючи, що правило пропорційного стягнення судових витрат при частковому задоволенні позову стосується тільки вимог майнового характеру, тоді як заявлений позов містить одну вимогу немайнового характеру, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Отже, загальна сума судових витрат, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління пенсійного фонду у Київській області становить 4340,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.09.2020 №2/5/2194, викладену у листі від 18.11.2020 №1000-0203-8/92814.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) з 01.04.2019, з урахуванням розміру грошового забезпечення, визначеного відповідно до оновленої довідки Київського обласного військового комісаріату від 24.01.2020 №2/5/174, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати в сумі 4340,80 грн. (чотири тисячі триста сорок грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення суду складено 20.04.2021 р.

Суддя Кушнова А.О.