Справа № 160/841/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року Справа № 160/841/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелені Системи" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,,
20.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелені Системи» (далі - позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), у якій просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110070/2020/200070/1 від 05.11.2020 року; № UA110070/2020/200071/1 від 05.11.2020 року, № UA110070/2020/200072/1 від 05.11.2020 року, № UA110070/2020/200073/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200074/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200075/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200076/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200077/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200078/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200079/1 від 12.11.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до митного органу надано документи, необхідні для митного оформлення товару з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшов на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного договору поставки, однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Позивач вважає, що відповідач всупереч вимог чинного законодавства витребував у позивача додаткові документи, а не здійснив перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, хоча мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості. У зв`язку із чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування спірних рішень.
Ухвалою суду від 21.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
11.02.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідно до положень частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Вказує, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митних декларацій, з урахуванням положень ст. 337 Митного кодексу України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. Таким чином, на думку відповідача, посадові особи митниці при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості, заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
22.02.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що ТОВ «Зелені Системи» під час митного оформлення надано усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість за ціною договору. Водночас відповідач не довів наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основаним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого товариством товару та протиправність оскаржених рішень.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
15.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІЙГАЗ» (м. Астрахань, Російська Федерація) (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелені Системи» (м. Дніпро, Україна) (далі Покупець) укладено зовнішньоекономічний договір поставки № ОП 06/20, за умовами якого Продавець зобов`язався поставити, а Покупець прийняти та оплатити сірку гранульовану (далі - товар) в кількості та асортименті, за ціною, у строки, з умовами поставки та оплати, визначеними в специфікаціях.
На виконання вказаного договору на митну територію України залізницею в 41-му вагоні на адресу ТОВ «Зелені Системи» здійснено поставки 10-ти партій товару.
З метою митного оформлення товару Дніпровській митниці Держмитслужби уповноваженим представником декларанта подано митні декларації: 1) № UA110070/2020/009387 від 04.11.2020 року; 2) № UA110070/2020/009386 від 04.11.2020 року; 3) № UA110070/2020/009403 від 04.11.2020 року; 4) № UA110070/2020/009474 від 05.11.2020 року; 5) № UA110070/2020/009475 від 05.11.2020 року; 6) № UA110070/2020/009482 від 05.11.2020 року; 7) № UA110070/2020/009738 від 11.11.2020 року; 8) № UA110070/2020/009739 від 11.11.2020 року; 9) № UA110070/2020/009740 від 11.11.2020 року; 10) № UA110070/2020/009741 від 11.11.2020 року.
У графі 12 кожної з поданих митних декларацій заявлено митну вартість товару, розраховану за першим - основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору), інформацію про що вказано в графі 43 цих декларацій.
На підтвердження заявленої митної вартості товарів разом із митними деклараціями надано наступні документи:
- рахунки-фактури (інвойси): № 1012001 від 12.10.2020 року, № 1009002 від 09.10.2020 року, № 1013003 від 13.10.2020 року, № 1014003 від 14.10.2020 року, № 1019001 від 19.10.2020 року, № 1016003 від 16.10.2020 року, № 1026001 від 26.10.2020 року, № 1026002 від 26.10.2020 року, № 1027001 від 27.10.2020 року;
- рахунки на оплату: № 670 від 12.10.2020 року, № 669 від 09.10.2020 року, № 678 від 13.10.2020 року, № 680 від 14.10.2020 року, № 687 від 19.10.2020 року, № 685 від 16.10.2020 року, № 706 від 26.10.2020 року, № 708 від 26.10.2020 року, № 709 від 27.10.2020 року;
- комерційну пропозицію продавця товару від 08.09.2020 року № 412;
- зовнішньоекономічний договір від 15.04.2020 року № ОП 06/20, з додатком № 1 (специфікацією) та додатковими угодами до нього від 21.08.2020 року № 2, від 24.09.2020 року № 3, а також додатком до специфікації від 24.09.2020 року;
- калькуляцію ціни від виробника товару від 29.10.2020 року;
- експертний висновок ДП «Держзовнішінформ» від 23.10.2020 року № 112/124;
- висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 29.10.2020 року № ГО-2442;
- інформацію про біржові котирування товару (аналітичну Argus Media від 03.09.2020 року та довідку Акціонерного товариства «Санкт-Петербургська Міжнародна Товарно-сировинна Біржа» від 09.11.2020 року № 1703-20);
- митні декларації країни відправлення №№:
- 10006060/121020/0095582 від 12.10.2020,
- 10006060/091020/0095114 від 09.10.2020,
- 10006060/131020/0096280 від 13.10.2020,
- 10006060/141020/0096531 від 14.10.2020,
- 10006060/191020/0097969 від 19.10.2020,
- 10006060/161020/0097381 від 16.10.2020,
- 10006060/261020/0100413 від 26.10.2020,
- 10006060/261020/0100561 від 26.10.2020,
- 10006060/271020/0101041 від 27.10.2020;
- документи щодо ціни подальшого продажу імпортованої позивачем сірки в Україні товару в Україні (договори від 27.07.2020 року № 593/13/251В та 07.09.2020 № 683/13/314В з інформацією щодо системи «Прозоро», калькуляцію ціни реалізації товару в Україні від 29.10.2020).
Проте, за кожною митною декларацією митний орган направив декларанту електронні повідомлення, в яких зазначив, що подані з митними деклараціями документи містять розбіжності, а саме:
1) рахунок-фактура (інвойс) не містить даних про умови поставки, за якими сформована ціна товару. При цьому декларантом надано рахунок на оплату товару від Продавця на умовах поставки (DAP - ст.Соловей-Тополі);
2) один з двох наявних в кожному з пакетів документів рахунок на оплату товару від Продавця передбачає, що «оплата даного рахунку означає згоду з умовами поставки товару. Повідомлення про оплату обов`язково, в іншому випадку не гарантується наявність товару на складі. Товар відпускається по факту надходження коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, само вивозом, при наявності довіреності та паспорту». Зазначені умови оплати суперечать положенням п.2.2. зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 року № ОП 06/20 та п. 3 додаткової угоди № 2 від 21.08.2020 року, проте кореспондується з положеннями п. 2.4. зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 року № ОП 06/20;
3) у наданій декларантом калькуляції Продавця зазначена ціна товару не відповідає «дійсній вартості» у розумінні Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та за числовими даними не розраховується в частині прибутку;
4) у наданому декларантом експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 23.10.2020 року № 112/124 зазначено лише те, що контрактна ціна відповідає ціні виробника при поставках в Україну у жовтні 2020 року без висновку про відповідність вказаної ціни «дійсній вартості», тобто ціні аналогічного товару в умовах повної конкуренції. Поряд з цим, вказаний висновок містить інформацію про вищий рівень ціни товару за даними інформаційного видання ICIS The Market;
5) наданий висновок експерта № ГО-2442 від 29.10.2020 року базується серед іншого на інформації періодичного видання «Дайджест цін на світових ринках» № 161, що стосується періоду 01.09.2020-15.09.2020, у той час як поставки товару здійснювались пізніше;
7) надані декларантом документи під кодом «3017» біржові котування від 03.09.2020 року не підтверджують зміну світових біржових котувань, що впливають на зменшення ціни оцінюваного товару на 16%. Наданий лист Продавця від 24.09.2020 року № 480, згідно з яким у зв`язку зі зміною курса валют, ціни на сірку в еквіваленті рубля значно знизились, не може вважатися належним підтвердженням заявленого рівня митної вартості товару;
8) відповідно до п. 3.2. договору від 07.09.2020 року № 683/13/314В про закупівлю товару, укладеного між ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та позивачем умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю Товару) переможця процедури закупівлі Постачальника, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції без зменшення обсягів закупівлі. Крім того п. 3.3. цього ж договору передбачає, що відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» зміна ціни одиниці Товару з імпортною складовою, залежно від зміни курсу іноземної валюти, встановленого на дату проведення електронного аукціону, більш ніж на 10% по відношенню до курсу іноземної валюти, встановленого НБУ на дату, що передує даті поставки Товару здійснюється за визначеною формулою.
У зв`язку з наведеним відповідач з посиланням на статті 53 та 54 Митного кодексу України зобов`язав декларанта надати: оригінали рахунків на оплату товару; виписку з бухгалтерської документації; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; інформація біржових організацій про вартість сірки станом на дату формування ціни товару згідно з доповненням до специфікації від 24.09.2020.
У відповідь на електронні повідомлення декларант інформував відповідача про надання разом з деклараціями усіх необхідних документів та відсутність інших.
Оскільки надані декларантом документи визнано недостатніми, Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом 2-а: № UA110070/2020/200070/1 від 05.11.2020 року; № UA110070/2020/200071/1 від 05.11.2020 року, № UA110070/2020/200072/1 від 05.11.2020 року, № UA110070/2020/200073/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200074/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200075/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200076/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200077/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200078/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200079/1 від 12.11.2020 року, графи 33 яких за змістом є однаковими і дублюють зміст направлених декларанту електронних повідомлень.
Скориставшись правом, визначеним п. 2 ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України підприємство задекларувало товар, а митниця випустила його у вільний обіг.
Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів № UA110070/2020/200070/1 від 05.11.2020 року; № UA110070/2020/200071/1 від 05.11.2020 року, № UA110070/2020/200072/1 від 05.11.2020 року, № UA110070/2020/200073/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200074/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200075/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200076/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200077/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200078/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200079/1 від 12.11.2020 року протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачене Митним кодексом України та іншими нормативними актами.
Так, ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з ч. 4 ст. 53 цього Кодексу у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
При цьому ч. 5 ст. 53 МК України встановлено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно підрозділу цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
З аналізу наведених норм видно, що митна вартість має бути підтверджена достовірними документами, що містять відомості про всі її складові, визначені на підставі об`єктивних даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно з ст. 59 МК України встановлено метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.
Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.
Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 57 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.
У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.
Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, і таке інше.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Згідно з статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що митну вартість товару «Сірка гранульована» - 75 доларів США за тону скориговано митницею за другорядним методом визначення митної вартості - методом за ціною договору щодо ідентичних товарів, відповідно до вимог ст. 59 МК України, за ЕМД від 15.10.2020 № UA1100070/2020/8643 за ціною 90 доларів США за тону.
У рішеннях про коригування митної вартості товарів № UA110070/2020/200070/1 від 05.11.2020 року; № UA110070/2020/200071/1 від 05.11.2020 року, № UA110070/2020/200072/1 від 05.11.2020 року, № UA110070/2020/200073/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200074/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200075/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200076/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200077/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200078/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200079/1 від 12.11.2020 року митниця зазначає про виявлені під час митного оформлення товарів розбіжності, які на її думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування, а саме:
1) рахунок-фактура (інвойс) не містить даних про умови поставки, за якими сформована ціна товару. При цьому декларантом надано рахунок на оплату товару від Продавця на умовах поставки (DAP - ст.Соловей-Тополі);
2) один з двох наявних в кожному з пакетів документів рахунок на оплату товару від Продавця передбачає, що «оплата даного рахунку означає згоду з умовами поставки товару. Повідомлення про оплату обов`язково, в іншому випадку не гарантується наявність товару на складі. Товар відпускається по факту надходження коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, само вивозом, при наявності довіреності та паспорту». Зазначені умови оплати суперечать положенням п.2.2. зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 року № ОП 06/20 та п. 3 додаткової угоди № 2 від 21.08.2020 року, проте кореспондується з положеннями п. 2.4. зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 року № ОП 06/20;
3) у наданій декларантом калькуляції Продавця зазначена ціна товару не відповідає «дійсній вартості» у розумінні Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та за числовими даними не розраховується в частині прибутку;
4) у наданому декларантом експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 23.10.2020 року № 112/124 зазначено лише те, що контрактна ціна відповідає ціні виробника при поставках в Україну у жовтні 2020 року без висновку про відповідність вказаної ціни «дійсній вартості», тобто ціні аналогічного товару в умовах повної конкуренції. Поряд з цим, вказаний висновок містить інформацію про вищий рівень ціни товару за даними інформаційного видання ICIS The Market;
5) наданий висновок експерта № ГО-2442 від 29.10.2020 року базується серед іншого на інформації періодичного видання «Дайджест цін на світових ринках» № 161, що стосується періоду 01.09.2020-15.09.2020, у той час як поставки товару здійснювались пізніше;
7) надані декларантом документи під кодом «3017» біржові котування від 03.09.2020 року не підтверджують зміну світових біржових котувань, що впливають на зменшення ціни оцінюваного товару на 16%. Наданий лист Продавця від 24.09.2020 року № 480, згідно з яким у зв`язку зі зміною курса валют, ціни на сірку в еквіваленті рубля значно знизились, не може вважатися належним підтвердженням заявленого рівня митної вартості товару;
8) відповідно до п. 3.2. договору від 07.09.2020 року № 683/13/314В про закупівлю товару, укладеного між ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та позивачем умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю Товару) переможця процедури закупівлі Постачальника, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції без зменшення обсягів закупівлі. Крім того п. 3.3. цього ж договору передбачає, що відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» зміна ціни одиниці Товару з імпортною складовою, залежно від зміни курсу іноземної валюти, встановленого на дату проведення електронного аукціону, більш ніж на 10% по відношенню до курсу іноземної валюти, встановленого НБУ на дату, що передує даті поставки Товару здійснюється за визначеною формулою.
З наведеними підставами для витребування у позивача додаткових документів та прийняття спірних рішень суд не погоджується, з огляду на наступне.
Першою розбіжністю, що обґрунтовує необхідність витребування додаткових документів, відповідачем визначено інформацію про умови поставки в рахунках від Продавця на оплату товару, а саме: декларантом надано рахунки на оплату товару від Продавця на умовах поставки (DAP - ст.Соловей-Тополі): № 670 від 12.10.2020 року, № 669 від 09.10.2020 року, № 678 від 13.10.2020 року, № 680 від 14.10.2020 року, № 687 від 19.10.2020 року, № 685 від 16.10.2020 року, № 706 від 26.10.2020 року, № 708 від 26.10.2020 року, № 709 від 27.10.2020 року. При цьому, також були надані рахунки-фактури (інвойси): № 1012001 від 12.10.2020 року, № 1009002 від 09.10.2020 року, № 1013003 від 13.10.2020 року, № 1014003 від 14.10.2020 року, № 1019001 від 19.10.2020 року, № 1016003 від 16.10.2020 року, № 1026001 від 26.10.2020 року, № 1026002 від 26.10.2020 року, № 1027001 від 27.10.2020 року, які не містили даних про умови поставки.
Разом з тим, відповідно до п. 1.2. зовнішньоекономічного договору поставки № ОП 06/20 умови поставки визначаються відповідно до специфікації, що є додатком № 1 до договору і його невід`ємною частиною.
Згідно з п. 5 специфікації умовами поставок у межах договору є: DAP (Інкотермс 2010) кордон Росії-України прикордонна станція Соловей/Тополі. Відповідно до п. 7 специфікації станція розвантаження товару Жовті Води 2.
Таким чином, умови поставок товару зафіксовано договором і не можуть визначатись ні рахунками-фактурами (інвойсами), ні рахунками на оплату товару, питання до змісту яких виникли у митного органу.
Інформація, щодо умов поставки, що міститься в контракті, специфікації та рахунках на оплату у своїй сукупності дозволяє однозначно встановити умови поставки товару, а, отже, вимоги митниці про надання додаткових документів на їх підтвердження є необґрунтованими. Крім того, витребовуючи додаткові документи, митниця не конкретизувала які саме документи витребовуються для підтвердження визначених контрактом умов поставки товару.
Другою розбіжністю в поданих документах митним органом визначено те, що наявні в кожному з пакетів документів рахунки на оплату товару від Продавця передбачають, що «оплата даного рахунку означає згоду з умовами поставки товару. Повідомлення про оплату обов`язково, в іншому випадку не гарантується наявність товару на складі. Товар відпускається по факту надходження коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, само вивозом, при наявності довіреності та паспорту». Зазначені умови оплати суперечать положенням п. 2.2. зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 № ОП 06/20 та п. 3 додаткової угоди № 2 від 21.08.2020 року, проте кореспондується з положеннями п. 2.4. зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 року № ОП 06/20.
Разом з тим, у кожному випадку надання рахунку на оплату товару із зазначеним формулюванням щодо передплати за поставку товару відповідачу були подані листи Продавця щодо порядку оплати від 29.10.2020 № 566, 568, 569, 570, 571, 572, 573, 574 та надіслані ним виправлені рахунки на оплату товару з посиланням на порядок оплати у відповідності до п. 2.2 зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 № ОП 06/20.
Пункт 2.2 зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 № ОП 06/20 передбачає оплату товару протягом 90 банківських днів з дати відвантаження товару.
Щодо пункту 2.4 зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 № ОП 06/20, в якому регламентуються питання, що стосуються передплати за товар, то 24.09.2020 сторонами цього договору була підписана додаткова угода № 3, відповідно до якої пункт 2.4 виключено.
Крім того, відповідно до частин 4 та 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Наведені норми свідчать про те, що на питання правильності визначення розміру митної вартості товарів момент оплати цих товарів, який є виключно предметом домовленості договірних сторін, не має жодного впливу.
Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду щодо розбіжностей в документах стосовно умов оплати товару, сформульованому в постанові від 10.11.2020 року у справі № 280/1746/19, який полягає в наступному: «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості».
Третьою розбіжністю в поданих документах відповідачем визначено те, що у наданій декларантом калькуляції Продавця зазначена ціна товару не відповідає «дійсній вартості» у розумінні Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та за числовими даними не розраховується в частині прибутку.
Так, до митного оформлення відповідачу надана калькуляція Продавця, надіслана листом від 29.10.2020 року № 575, що містила інформацію про наступні складові, з яких сформована ціна товару - 75 доларів США за тону: сірка - 34 дол. США, транспортні видатки і оформлення - 29 дол. США, заробітна плата та податки - 2,5 дол. США, інші ; матеріальні витрати - 2,5 дол. США, прибуток 10% - 7 дол. США.
Разом з тим, оскаржувані рішення не містять жодних подробиць розрахунків відповідача, що пояснили б висновок, згідно з яким ціна товару за числовими даними не розраховується в частині прибутку.
Калькуляція Продавця від 09.10.2020 року в частині такої складової ціни товару, як прибуток містила інформацію: 10% - 7 дол. США, що відповідає розрахунку складових ціни товару і - 75 доларів США за тону.
Під «дійсною вартістю», відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Відповідачем не доведено того, що купівлю позивачем сірки технічної здійснено в умовах відсутності конкуренції.
Отже, з урахуванням наведеного визначення поняття «дійсна вартість», висновки відповідача про невідповідність ціни товару «дійсній вартості» не мають жодних підстав.
Четвертою розбіжністю в поданих документах відповідачем визначено те, що в наданому декларантом експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 23.10.2020 року № 112/124 зазначено лише те, що контрактна ціна 75 дол. США/т відповідає ціні виробника при поставках в Україну у жовтні 2020 року без висновку про відповідність вказаної ціни «дійсній вартості», тобто ціні аналогічного товару в умовах повної конкуренції. Поряд з цим, вказаний висновок містить інформацію про вищий рівень ціни товару за даними інформаційного видання ICIS The Market.
Так, слід зазначити, що наданий у межах компетенції ДП «Держзовнішінформ» експертний висновок стосується питання відповідності цін контракту кон`юнктурі ринку (ринковим цінам).
У зазначеному висновку зазначено, що станом на 15.10.2020 рівень цін на сірку тверду за даними інформаційного видання ICIS The Market у різних портах спостерігається на рівні: 47-62 дол. США/т на умовах поставки FOB порти Чорного моря, 87-90 дол. США/т на умовах поставки CFR Китай, 79-84 дол. США/т на умовах поставки CFR Індія (відповідно до «Інкотермс-2010»).
Умови поставки FOB згідно з Інкотермс-2010 передбачають, що продавець здійснив поставку тоді, коли товар завантажено на борт судна у визначеному порту відвантаження.
Умови поставки CFR згідно з Інкотермс-2010 передбачають, що продавець здійснив поставку тоді, коли товар завантажено на борт судна і доставлено на зафрахтованому продавцем судні у порт призначення.
Зазначені умови поставки передбачають обов`язок продавця оплатити перевезення товару морем до місця призначення. Отже, ціна товару на цих умовах поставки включає його доставку до місця призначення, на території, відповідно, Індії та Китаю, та не може бути застосована у зв`язку з митною оцінкою аналогічного товару, що поставляється в Україну залізницею.
Контрактна ціна, за якою ТОВ «Зелені Системи» імпортувало товар, складає 75 дол. США/т. Ця ціна вище рівня цін товару, коли він поставляється на умовах FOB порти Чорного моря, і нижче, коли він поставляється на умовах CFR Китай та CFR Індія, оскільки до ціни товару включено вартість фрахту продавцем судна.
Крім того, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, є документами, які має право вимагати митний орган додатково до наданих на підтвердження митної вартості документів у разі, якщо ці документи містять розбіжності.
Однак, у цьому випадку має місце хибне тлумачення відповідачем змісту експертного висновку, включеного до пакетів документів декларантом, оскільки відповідач використовує такий висновок виключно для обґрунтування наявності розбіжностей у наданих до митного оформлення документах, що суперечить зазначеній нормі МК України.
П`ятою розбіжністю в поданих документах відповідачем визначено те, що наданий висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-2442 від 29.10.2020 базується серед іншого на інформації періодичного видання «Дайджест цін на світових ринках» № 161, що стосується періоду 01.09.2020-15.09.2020, у той час як поставки товару здійснювались пізніше. Як зазначено відповідачем, згідно з інформацією, яку містить «Дайджест цін на світових ринках» № 163, за період 16.09.2020-30.10.2020, вартість сірки збільшується в порівнянні з періодом 01.09.2020-15.09.2020 з 45-50 дол. США/т до 57-61 дол. США/т, що свідчить про тенденцію до збільшення вартості товару.
Разом з тим, на переконання суду, твердження відповідача є хибними, оскільки, не зважаючи на тенденцію до збільшення вартості сірки у першій половині вересня 2020 року, 75 доларів США - ціна товару в митних деклараціях, яких стосуються оскаржувані рішення, є вищою за вказану у виданні «Дайджест цін на світових ринках».
Більш того, у зазначеному висновку експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 29.10.2020 № ГО-2442 за результатами проведеного маркетингового аналізу та розрахунків тенденцій світового ринку констатовано, що ринкова вартість сірки складає 75 дол. США за тону.
Крім того, як вже зазначалось, обґрунтування відповідачем своїх висновків про наявність розбіжностей у наданих до митного оформлення документах змістом експертного висновку суперечить п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України.
Аналізуючи вказані твердження відповідача, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що зовнішньоекономічний договір №ОП 06/20 між позивачем та ТОВ «КАСПІЙГАЗ» підписано 15.04.2020 року.
Листом від 08.09.2020 року № 412 Продавець запропонував позивачу нову ціну товару - 75 доларів США за тону.
24.09.2020 року адресованим позивачу листом № 480 Продавець підтвердив готовність зниження ціни товару до 75 доларів США за тону з 24.09.2020 року.
З урахуванням викладеного, 24.09.2020 року позивачем і ТОВ «КАСПІЙГАЗ» підписано доповнення до специфікації від 15.04.2020 (додаток № 1 до зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 № ОП 06/20) і зафіксовано нову ціну товару.
Однак, 24.09.2020 року є датою, з якої продавець може поставляти товар за новою ціною, а не датою, з якої товар має оформлюватись у митному відношенні за такою ціною.
З урахуванням специфіки товару, особливостей транспортування товару залізницею (період накопичення товарів, що мають транспортуватись, а також формування вантажного потягу) наближеними у часі є моменти митного оформлення товару, поставленого за новою ціною - 75 доларів США за тону і старою ціною - 90 доларів США за тону.
У будь-якому випадку підтвердженням заявленої митної вартості товару є документи, що стосуються конкретної партії товару, а не документи, що стосуються митного оформлення інших партій товару.
Сьомою розбіжністю в поданих документах відповідачем визначено те, що надані декларантом документи під кодом «3017» біржові котування від 03.09.2020 не підтверджують зміну світових біржових котувань, що впливають на зменшення ціни оцінюваного товару на 16%. Наданий лист Продавця від 24.09.2020 року № 480, згідно з яким у зв`язку зі зміною курсу валют, ціни на сірку в еквіваленті рубля значно знизились, не може вважатися належним підтвердженням заявленого рівня митної вартості товару.
Так, документом, названим «біржові котування», є аналітична записка Argus Media - незалежного міжнародного цінового агентства, яке надає інформацію про ціни та кон`юнктуру ринків товарів.
Зазначений документ містить інформацію, що стосується ринку сірки, в тому числі про ціни на цей товар у світі. Ця інформація лише підтверджує обґрунтованість ціни товару 75 доларів США за тону. Динаміка змін ціни на сірку авторами аналітичної записки не вивчалась.
Відповідно до п. 2.8 зовнішньоекономічного договору від 15.04.2020 № ОП 06/20 в редакції додаткової угоди № 2 від 21.08.2020: «Цена на товар: сера гранулированная, сорт 9995/9998 может пересматриваться Сторонами и меняться в зависимости от изменения мировых биржевых котировок на аналогичный товар (серу), о чем Стороны обязуются уведомлять друг друга письменно в случае таковых изменений».
Слід зазначити, що по-перше, рівень біржових котувань напряму залежить від курсів валют.
По-друге, позивачем від ТОВ «КАСПІЙГАЗ» отримано інформаційну довідку АТ «Санкт-Петербургська Міжнародна Товарно-сировинна Біржа» від 09.11.2020 № 1703-20, згідно з якою середньозважена ціна сірки технічної у третьому кварталі 2020 року складала 2958 російських рублі.
Виходячи з наведених цифр, середньозважена ціна сірки технічної у третьому кварталі 2020 року складала 39,75 доларів США (2958 руб /74,4214).
Ціна товару в поставках, яких стосуються оскаржувані рішення, з урахуванням даних калькуляції Продавця від 29.10.2020 відповідає зазначеній середньозваженій ціні: 75 доларів США (договірна ціна) - 29 доларів США (транспортні видатки і оформлення) - 7 доларів США (прибуток) = 39 доларів США (34 долари США сірка, + 2,5 заробітна плата та податки + 2,5 долари США інші матеріальні видатки).
По-третє, відповідач залишає поза увагою той факт, що декларації країни відправлення, надані декларантом з метою оформлення товару, щодо якого прийнято оскаржувані рішення, в графах 22 та 23 містять інформацію, що свідчить про ціну товару, за якою його продано, 75 дол. США.
Заперечуючи правомірність визначення рівня договірної ціни, відповідач, замість перевірки числових значень складових митної вартості, по суті ставить під сумнів законність дій Продавця щодо визначення ціни продажу товару, вчинених в іншій країні на підставі законодавства цієї країни. При цьому дійсність підписаних Продавцем документів відповідачем не спростовується.
Восьмою розбіжністю в поданих документах відповідачем визначено те, що відповідно до п.3.2. договору від 07.09.2020 № 683/13/314В про закупівлю товару, укладеного між ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та позивачем умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю Товару) переможця процедури закупівлі Постачальника, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції без зменшення обсягів закупівлі. Крім того п. 3.3. цього ж договору передбачає, що відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» зміна ціни одиниці Товару з імпортною складовою, залежно від зміни курсу іноземної валюти, встановленого на дату проведення електронного аукціону, більш ніж на 10% по відношенню до курсу іноземної валюти, встановленого НБУ на дату, що передує даті поставки Товару здійснюється за визначеною формулою.
В обґрунтування наявності в наданих декларантом документах розбіжностей, митний орган посилається на пункти 3.2. та 3.3. договору від 07.09.2020 року № 683/13/314В про закупівлю товару, укладеного між ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та позивачем з використанням системи публічних закупівель «ПРОЗОРРО».
Пункт 3.2. вказаного договору передбачає можливість зменшення ціни тендерної пропозиції, а пункт 3.3. встановлює процедуру такого зменшення.
З огляду на те, що предметом цього договору є товар, що оформлено у митному відношенні і випущено у вільний обіг, питання, якими відповідач обґрунтовує розбіжності в наданих декларантом документах, ніяк не стосуються процедури визначення митної вартості, а також процедури контролю за правильністю її визначення.
Разом з тим, зазначений договір разом із калькуляцією від 29.10.2020 підтверджує, що операція з імпорту ТОВ «Зелені Системи» сірки технічної в Україну за ціною 75 доларів США та продаж її на митній території України має рентабельність лише 2,9%. За визначеною відповідачем митною вартістю на рівні 90 доларів США така операція стає збитковою.
Відвантаження імпортованої сірки на адресу ДП «СХІДГЗК» за ціною 2700,00 грн. підтверджується також видатковими накладними (від 04.11.2020 року № ВН-201104-3, від 05.11.2020 року № ВН-201105-3, від 06.11.2020 року № ВН-201106-3, від 12.11.2020 року № ВН-201112-3, від 13.11.2020 року № ВН-201113-3), на підставі яких товар від позивача постачався ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», що свідчать про те, що ціна поставленого товару (2250 грн. за тону без ПДВ) відповідає ціні, зафіксованій у калькуляції, затвердженій позивачем 29.10.2020 (2250 грн. + 450 грн. (20% ПДВ) = 2700 грн.).
За наведених обставин суд робить висновок, що зазначені відповідачем підстави жодним чином не перешкоджають митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару на підставі наданих позивачем документів.
При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже, у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Водночас відповідачем до суду не надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Таким чином, висновок відповідача про встановлення розбіжностей у поданих позивачем документах, які не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, як підставу для здійснення коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, суд вважає необґрунтованим та безпідставним.
Окрім цього, під час розгляду справи відповідач не довів, що виявлені ним недоліки якимось чином вплинули на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.
До того ж, наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.
Аналогічна правова позиція вже була висловлена у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №420/2315/19.
Під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Так, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не спростовані відповідачем.
Суд вважає за необхідне зазначити, що передбачене ч. 5 ст. 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені ч. 3 ст. 53 МК України - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак, суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.04.2019 року у справі № 815/6242/17, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
У постанові від 29.01.2019 року у справі № 815/6827/17 Верховний Суд зазначив, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та наведені норми права, суд робить висновок, що надані ТОВ «Зелені Системи» документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів).
За наведених обставин доводи відповідача про те, що надані позивачем у ході митного оформлення товару документи містили розбіжності, які унеможливлювали визнання митної вартості товару за основним методом (за ціною договору) є безпідставними.
Отже, відповідач безпідставно вимагав від позивача надання додаткових документів та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA110070/2020/200070/1 від 05.11.2020 року; № UA110070/2020/200071/1 від 05.11.2020 року, № UA110070/2020/200072/1 від 05.11.2020 року, № UA110070/2020/200073/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200074/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200075/1 від 06.11.2020 року, № UA110070/2020/200076/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200077/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200078/1 від 12.11.2020 року, № UA110070/2020/200079/1 від 12.11.2020 року, які, за встановлених обставин, є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх рішень. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3640,14 грн. відповідно до платіжного доручення № 244 від 12.01.2021 року.
Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелені Системи» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів:
№ UA110070/2020/200070/1 від 05.11.2020 року,
№ UA110070/2020/200071/1 від 05.11.2020 року,
№ UA110070/2020/200072/1 від 05.11.2020 року,
№ UA110070/2020/200073/1 від 06.11.2020 року,
№ UA110070/2020/200074/1 від 06.11.2020 року,
№ UA110070/2020/200075/1 від 06.11.2020 року,
№ UA110070/2020/200076/1 від 12.11.2020 року,
№ UA110070/2020/200077/1 від 12.11.2020 року,
№ UA110070/2020/200078/1 від 12.11.2020 року,
№ UA110070/2020/200079/1 від 12.11.2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський