Справа № 826/2127/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Київ № 826/2127/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства внутрішніх справ України,
Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в місті Києві,
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - відповідач 1, МВС України), Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в місті Києві (далі по тексту - відповідач 2, Ліквідаційна комісія), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність (відмову) Ліквідаційної комісії щодо нарахування позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0967118 від 12 грудня 2017 року;

- зобов`язати МВС України прийняти рішення про нарахування та здійснити виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0967118 від 12 грудня 2017 року в сумі 264 300,00 грн. у термін, передбачений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Ощадному банку України, Головне операційне відділення, , МФО 322669.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу як інваліду ІІІ групи, оскільки після проходження огляду МСЕК встановлено 60% втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в ОВС, а отже позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в межах спірних відносин; зазначено, що положення Порядку №850 не містять обмежень в частині строків повторного огляду 2 роки після первинного огляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/2127/18 за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження) на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач 1 у поданому відзиві проти позову заперечив, зазначивши, що між первинним та повторним оглядом, в результаті чого було встановлено ІІІ групу інвалідності на, пройшло більше двох років після первинного встановлення 10% втрати працездатності, а отже відсутні законні підстави для виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідач 2 своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 24 березня 2003 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ відповідно до записів у трудовій книжці.

Наказом Головного управління МВС України в м. Києві від 06 листопада 2015 року №1007 о/с згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серії 10 ААА №013910 позивачу встановлено 10% ступеню втрати працездатності 03 червня 2015 року.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0014311 від 12 грудня 2017 року позивачу встановлено 60% ступеню втрати працездатності.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0967118 від 07 грудня 2017 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 07 грудня 2017 року у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в ОВС.

Листом Головного управління МВС в місті Києві від 03 січня 2018 року №ЛК-2945/125/62/01-2018 за наслідками розгляду заяви позивача повідомлено, що матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги були направлені для прийняття рішення в МВС України, які повернуті у зв`язку з невідповідністю вимогам законодавства; зазначено, що при первинному огляді МСЕК позивачу 03 червня 2015 року встановлено 10% втрати працездатності (виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 24 360,00 грн.); під час повторного огляду МСЕК з 07 грудня 2017 року позивачу встановлено 3 групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності; таким чином, та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, за умовами пункту 4 Порядку №850 не дає права позивачу на отримання грошової допомоги у більшому розмірі.

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статтею 23 Закону № 565-ХІІ та Порядком № 850.

За правилами частини шостої статті 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

В подальшому, Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21 жовтня 2015 року затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі по тексту - Порядок №850). Вказана постанова набрала законної сили 31 жовтня 2015 року.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктом 7 Порядку №850 встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п. 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункт 8 Порядку №850).

Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених п. 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку №850).

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» Закон № 565-XII визнано таким, що втратив чинність. Однак, за змістом п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Отже, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» й, виходячи з положень якого обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Однак, як встановлено судом, відповідач 1, не прийнявши за результатом розгляду документів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги жодного з зазначених вище рішень, всупереч пункту 9 Порядку №850, повернув матеріали на призначення одноразової грошової допомоги до Головного управління МВС в місті Києві, яке, в свою чергу, листом від 03 січня 2018 року №ЛК-2945/125/62/01-2018 повідомило позивача про відсутність підстав для призначення та виплати йому грошової допомоги та про повернення відповідачем 1 документів позивача у зв`язку з їх невідповідністю вимогам законодавства.

З урахуванням викладеного суд вважає, що спосіб, у який МВС України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком №850 не передбачені, а тому позов підлягає задоволенню шляхом зобов`язання МВС України розглянути матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Законом № 565-XII та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку №850 з прийняттям відповідного рішення.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 3 жовтня 2018 року у справі №361/7249/17, від 16 травня 2019 року у справі №822/2518/17.

Водночас, враховуючи те, що відповідачем 1 рішення про призначення позивачу чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності не приймалося, суд вважає, що висновок про наявність чи відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини шостої статті 23 Закону № 565-ХІІ та порядку №850, є передчасним.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведено правомірність їх поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з моменту складення повного тексту.

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач-1 - Міністерство внутрішніх справ України (ідентифікаційний код: 00032684; адреса: 01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10);

Відповідач-2 - Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ в місті Києві (ідентифікаційний код: 08592201; адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15).

Суддя Н.А. Добрівська