Справа № 214/498/21
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21 квітня 2021 року Справа № 214/498/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести запис до кадрового листка як військовослужбовця про період перебування на військовій службі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. під час навчання у військово-навчальному закладі Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою», -
Супровідним листом від 10.02.2021 р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, на виконання ухвали про передачу справи на розгляд іншого адміністративного суду від 25.01.2021 р. у справі №214/498/21 (2-а/214/57/21) було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу №214/498/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести запис до кадрового листка як військовослужбовця про період перебування на військовій службі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. під час навчання у військово-навчальному закладі Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою».
17.02.2021 р. вищевказану справу розподілено судді Жуковій Є.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 214/498/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести запис до кадрового листка як військовослужбовця про період перебування на військовій службі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. під час навчання у військово-навчальному закладі Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою».
Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Відповідно до витягу з наказа начальника Криворізького ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою №48 віл 20.08.1994 р. ОСОБА_1 був зарахований на перший курс для проходження навчання у військово-навчальному закладі (це підтверджується наказом №48 від 20.08.1994).
Відповідно до Наказу Начальника Криворізького ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою «по стройовій частині» №193 від 11.11.1996 ОСОБА_1 був виключений зі списків складу ліцею з 12.11.1996 р. за сімейними обставинами, в підтвердження чого надано наказ №193 від 11.11.1996 р.
Наказом начальника Харківського військового університету №625 від 27.07.1998 р. ОСОБА_1 був зарахований до університету на навчання курсантом, закінчив навчання 23.06.2003 р.
Після закінчення навчання Наказом Міністра оборони України від 23.06.2003 р. №222 ОСОБА_1 був призначений Начальником зенітної ракетної обслуги зенітної ракетної батареї 889 окремого зенітного ракетного дивізіону.
17.12.2008 р. звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я та далі прийнятий на військову службу за контрактом.
З 13.10.2014 р. ОСОБА_1 був призначений Командиром взводу у Військовій частині НОМЕР_1 , з 01.12.2014 р. - Командиром зенітно-ракетної батареї Військової частини НОМЕР_1 .
Позивач зазначає, що з 07.09.2015 р. по теперішній час останній перебуває на військовій службі на посаді Старшого офіцера відділення бойової та спеціальної підготовки у Військовій частині НОМЕР_1 Центрального ОТО НГУ за Наказом начальника ЦТУ НГУ від 07.09.2015 №50 о/с.
Період перебування на навчанні у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. підтверджується наказами №48 від 20.08.1994 р. та №193 від 11.11.1996 р., довідкою Комунального закладу освіти «Криворізький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» від 22.09.2006 р., трудовою книжкою, витягом с послужного списку особової справи як військовослужбовця.
Проте, вищевказаний період військової служби під час навчання у військово-навчальному закладі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. не був внесений до кадрового листка військовослужбовця.
23.12.2020 р. ОСОБА_1 подано рапорт Начальнику відділення бойової та спеціальної підготовки майору ОСОБА_2 про перерахунок стажу військової служби та перерахунок і виплати щомісячної відсоткової надбавки за безперервну службу військовослужбовців Національної гвардії України на підставі ст.24 ЗУ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 25.03.2019 Р. з урахуванням періоду навчання в Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р.
Даний рапорт не було задоволено, та була отримана відмова у зв`язку з відсутністю законних підстав для здійснення перерахунку військового стажу, що підтверджується рапортом від 23.12.2020 р.
На підставі викладеного вище, позивач просить суд зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести запис до кадрового листка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як військовослужбовця період перебування на військовій службі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. під час навчання у військово-навчальному закладі - Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою».
ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на усі види забезпечення згідно наказу командувача НГУ від 13.10.2014 №109 о/с.
З 13.10.2014 р. ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою командира третього патрульного взводу 1 патрульної роти 1 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ. З 07.09.2015 р. згідно наказу начальника ЦТУ НГУ № 50 о/с ОСОБА_1 обіймає посаду старшого офіцера відділення бойової та спеціальної підготовки військової частини НОМЕР_1 НГУ.
Щодо внесення запису до кадрового листка як військовослужбовця про період перебування на військовій службі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. під час навчання у військово - навчальному закладі Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово - фізичною підготовкою».
Відповідно до витягів з наказів начальника Криворізького ліцею з посиленою військово - фізичною підготовкою 26.08.1994 р. ОСОБА_1 було зараховано до Криворізького ліцею з посиленою військово - фізичною підготовкою та 11.11.1996 р. останнього було виключено зі списків особового складу ліцею за сімейними обставинами.
27.07.1998 р. позивач вступив до Харківського військового університету, та з цієї дати вважається прийнятим на військову службу.
Представник відповідача зазначає, що відповідно до норм ЗУ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» період навчання у військовому ліцеї як вид військової служби не установлений. Ліцей не є військовим навчальним закладом у розумінні Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Необхідною умовою прийняття на військову службу є досягнення громадянином України 17 років, в той час, як позивач був зарахований до військового ліцею у неповнолітньому віці. Навчання позивача у Криворізькому військовому ліцеї є загальною середньою освітою, оскільки позивач був зарахований до ліцею на посаду ліцеїст у 14 річному віці, а відтак, в силу Закону не міг бути призваний на військову службу.
Отже, здійснювати комплектування військових формувань громадянами, які приймаються на навчання до військового ліцею неможливо у зв`язку із недостатністю вікового цензу.
Також, зазначений період не може відноситись до військової служби, оскільки ЗУ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» не передбачено одночасне проведення допризовної підготовки та проходження військової служби.
Стаття 24 ЗУ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 25.03.1992, якою передбачалося, що початком перебування на військовій службі вважався день прибуття на навчання до військового-навчального закладу (військового ліцею), хоча і діяла на момент навчання позивача у ліцеї, проте втратила чинність на момент виникнення спірних правовідносин, тому застосуванню не підлягає.
Нова ж редакція зазначеної норми не пов`язує початок перебування на військовій службі з днем прибуття на навчання до військового-навчального закладу (військового ліцею).
Період навчання позивача у ліцеї був лише підготовкою до вступу на військову службу і не може вважатися безпосередньо військовою службою.
Відповідач посилається на п. 3 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону від 25.03.1992 року, яка діяла до 31.07.1999 року, а також абзацу 4 пункту 4 розділу І Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року №174/93, що діяв до 07.11.2001 р., початком перебування на військовій службі вважається: день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.
Редакція статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» змінена з 31.07.1999 року, та нею передбачено, що початком проходження військової служби вже вважається день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу для громадян, які добровільно вступають на військову службу, закінченням проходження військової служби вважається день, з якого військовослужбовець, виключений наказом по військовій частині (військовому закладу, установі тощо) із списків особового складу.
Окрім цього, вимоги позивача полягають у зобов`язанні командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести запис до кадрового листка як військовослужбовця про період перебування на військовій службі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. під час навчання у військово -навчальному закладі Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово - фізичною підготовкою».
При цьому, наявність такого документу, як кадровий листок як військовослужбовця в номенклатурі службової документації військової частини НОМЕР_1 НГУ не передбачена.
Подібного документу не існує, що взагалі виключає можливість внесення до нього будь - яких записів.
На підставі викладеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Станом на дату винесення рішення, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
В матеріалах справи міститься довідка від 14.04.2021 р. №67, складена начальником відділу управління персоналом А.В. Шевченко, в тексті якої зазначено, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Євгенія Олексіївна в період з, а саме: з 15.03.2021 р. по 19.03.2021р. перебувала у щорічній відпустці; з 22.03.2021 р. по 16.04.2021 р. на лікарняному.
Суд розглянув справу відповідно до ст. 263 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ч.2 данної статті.
Відповідно до ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у даній адміністративній справі, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., зі змінами, та враховуючи п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення», яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), приймається 21.01.2021 р.
Відповідно до ст. 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом Серії НОМЕР_2 , копія якого міститься в матеріалах справи.
ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , копія якого міститься в матеріалах справи.
В матеріалах справи міститься копія Витяга з наказа №48 від 20.08.1994 р. «Про зарахування абітурієнтів на перший курс ліцею», яким зараховано на перший курс Криворізького ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою згідно додатку № І.
Відповідно до копії Витяга з наказа начальника Криворізького ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою № 193 від 11.11.1996 р., яка міститься в матеріалах справи, ліцеїста ОСОБА_1 виключено із списків особового складу ліцею з 12.11.1996 р. за сімейними обставинами.
Відповідно до тексту довідки від 26.09.2006 р. виданої начальником Криворізького ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою, ОСОБА_1 , судом встановлено, що останній дійсно навчався у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою. На час навчання проживав в ліцеї. Знаходився на неповному державному забезпеченні. Стипендія не нараховувалась. Термін навчання з 01.09.1994 р. наказ №48 від 20.08.1994 р. по 11.11.1996 р.
В матеріалах справи також міститься копія трудової книжки ОСОБА_1 Серія НОМЕР_4 , в якій визначено трудовий шлях останнього.
Відповідно до Витяга з послужного списку особової справи майора ОСОБА_1 судом встановлено наступне.
З 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. ОСОБА_1 перебував на посаді курсанта в Криворізькому військовому ліцеї.
З 27.07.1998 р. по 23.06.2003 р. ОСОБА_1 перебував на посаді курсанта Харківського військового університету, на підставі наказа начальника ХВУ від 27.07.1998 р. №625.
Звільнений з військової служби в запас за пунктом 63 підпунктом «в» (за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) ЗСУ. Наказ КПС ЗСУ №469 від 17.12.2008 р. Виключений із списків частини 28.12.2008 №274.
Прийнятий на військову службу за контрактом.
З 13.10.2014 р. по 01.12.2014 р. ОСОБА_1 прийнятий на посаду командира 3 патрульного взводу 1 патрульної роти 1 патрульного батальйону у Військовій частині НОМЕР_1 відповідно до наказ командувача НГУ від 13.10.2014 р. №109 о/с .
З 01.12.2014 р. по 07.09.2015 р. ОСОБА_1 перебував на посаді командира зенітноракетної батареї батальйону юойового забезпечення у Військовій чстині НОМЕР_1 Центрального ОТО НГУ на посаді начальника ЦТУ НГУ в 01.12.2014 р. за №21 о/с.
07.09.2015 р. по теперішній час ОСОБА_1 перебував на посаді старшого офіцера відділення бойової та спеціальної підготовки у Військовій частині НОМЕР_1 Центрального ОТО НГУ відповідно до наказа начальника ЦТУ НГУ від 07.09.2015 р. №50 о/с.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері здійснення правового регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються нормами Конституції України, ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» тощо.
Відповідно до ч. 5 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України,при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено початок, призупинення і закінчення проходження військової служби. Час та місце виконання обов`язків військової служби.
Так, відповідно до ст. 24 ЗУ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається:
1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;
2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;
3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;
4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
2. Військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.
Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.
Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.
Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.
Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.
Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.
Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.
3. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі:
перебування на лікуванні;
захоплення в полон або заручником, а також інтернування у нейтральну державу;
безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим;
настання інших випадків, визначених законодавством.
Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду.
4. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
При цьому, суд зазначає, що приписи абз.4 ч.1 ст.24 Закону у редакції до 31.07.1999, було визначено, що для допризовників, призовників і військовозобов`язаних початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом.
Разом з тим, вищенаведена редакція статті діяла до внесення змін Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якого дана стаття була викладена в іншій редакції, яка вже не пов`язувала початок перебування на військовій службі із днем прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею). Указані зміни набули чинності з 31.07.1999
Відповідно до ч.1 ст.24 Закону у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, початком проходження військової служби вважається: 1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу; 2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації; 3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних; 4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Отже, на час звернення позивача із вимогою про зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести запис до кадрового листка як військовослужбовця про період перебування на військовій службі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. під час навчання у військово-навчальному закладі Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою», норма права, яка визначала, що початком перебування на військовій службі є день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), не діяла.
Позивач зазначає, що на час його навчання у ліцеї був чинним Закон України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, відповідно до абз.4 п.1 ст.24 якого початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військкоматом. Ця норма була чинною до прийняття Закону України від 18 червня 1999 року «Про внесення змії до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу».
При цьому, суд зазначає, що така ж норма міститься у абз.4 п.4 р.1 Тимчасового положення про проходження військової служби: солдатами, матросами, сержантами і старшинами, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року №174/93, яке втратило чинність у 2001 році, відтак, враховуючи положення ст. 22 Конституції України, застосуванню підлягають норми Закону, що діяли на час навчання позивача у військовому ліцеї.
Системний аналіз наведених нормативних приписів дає підстави, що період навчання позивача у військово-навчальному закладі Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою» є лише підготовкою останнього до вступу на військову службу і не може вважатися безпосередньо військовою службою.
Отже, Комунальний заклад освіти «Криворізький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» є видом загальноосвітнього навчально-виховного закладу у системі військової освіти Міністерства оборони України, в якому ліцеїсти проходять підготовку до вступу у військові навчальні заклади, а тому ліцей, у якому навчався позивач, не є військовим навчальним закладом у розумінні Закону, у зв`язку з чим період його навчання не може бути зараховано у загальний строк військової служби, оскільки навчання у такому учбовому закладі не можна вважати проходженням військової служби згідно з переліком її видів, що закріплений у ст. 2 Закону.
Зазначена вище позиція суду, кореспондується позиції ВС, викладеній у постанові ВС від 10.10.2018 року у справі №825/1086/17.
При цьому, питання про включення до загального військового стажу терміну навчання у суворівських (нахімовському) училищах, військових ліцеях та ліцеях із посиленою військово-фізичною підготовкою, неодноразово розглядалось Верховним Судом України, який у своїх рішеннях підкреслив, що навчання у таких закладах не слід вважати проходженням військової служби (справи № 21-41а11, № 21-129а11, № 21-358а11, №21-7а12, №21-107а13, №21-330а13).
Водночас, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.01.2008 р. у справі №2а-0112-2008, яким позов ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_5 м.Дніпропетровська про перерахунок надбавок та допомоги задоволено.
Зобов`язано командира Військової частини НОМЕР_5 ВВ МВС України провести перерахунок розмірі щомісячної надбавки за вислугу років щомісячної надбавки за безперервну військову службу, премію 53,3 %, допомоги на оздоровлення у разі вибуття в чергову відпустку та виплати їх з урахуванням часу навчання у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою.
Зазначене вище рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.01.2008 р. у справі №2а-0112-2008 набрало законної сили 11.02.2008 р., що підтверджується відповідною відміткою на примірнику останнього.
При цьому, суд зазначає, що рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.01.2008 р. у справі №2а-0112-2008, предметом якої було зобов`язанння командира Військової частини НОМЕР_5 ВВ МВС України провести перерахунок розмірі щомісячної надбавки за вислугу років щомісячної надбавки за безперервну військову службу, премію 53,3 %, допомоги на оздоровлення у разі вибуття в чергову відпустку та виплати їх з урахуванням часу навчання у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою, враховуючи суб`єктний склад сторін не можливо віднести до категорії преюдиційного при розгляді і вирішені даної справи.
Відтак, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.01.2008 р. у справі №2а-0112-2008 не має преюдиційного значення для вирішення даної справи, на яку позивач посилається як на належний та допустимий доказ у розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві, так і у відзиві на позовну заяву, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести запис до кадрового листка як військовослужбовця про період перебування на військовій службі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. під час навчання у військово-навчальному закладі Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою».
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести запис до кадрового листка як військовослужбовця про період перебування на військовій службі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. під час навчання у військово-навчальному закладі Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою», та зважаючи на той факт, що позивач у відповідності до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, а саме, судового збору.
Керуючись ст. ст. 242 - 244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести запис до кадрового листка як військовослужбовця про період перебування на військовій службі з 01.09.1994 р. по 11.11.1996 р. під час навчання у військово-навчальному закладі Комунальному закладі освіти «Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою», - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Суддя Є.О. Жукова