Справа № 640/10003/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 квітня 2021 року м. Київ № 640/10003/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши скаргу і додані до неї матеріали ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (02002, м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 15) про визнання незаконною відповіді та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва зі скаргою, у якій просить суд :

- визнати незаконною відповідь в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Артема Перепелиці за вих. 1868/9 від 17.03.2021;

- зобов`язати закінчити виконавче провадження № 64231051 з виконання постанови № 35300481 від 26.11.2014, винесеної ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 733143,14 гривень, в порядку пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати припинити чинність арештів на майно та кошти, накладені в межах виконання виконавчого провадження № 64231051.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Вимоги до позовної заяви визначені, зокрема, у частині п`ятій статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

І частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, формою звернення до адміністративного суду є саме позовна заява, а не скарга.

Також суд звертає увагу позивача, що частиною першою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем не надано.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду фізичною особою позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено до відповідачів дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням розміру позовних вимог та встановленого Законом України від 15.12.2020 № 1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачеві за подання до суду даного позову необхідно сплатити 1816,00 грн судового збору за дві вимоги немайнового характеру.

В порушення наведеної правової норми позивачем до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору або документа, який підтверджує підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Також, відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення наведеної правової норми позивачем до позовної заяви взагалі не додано постанов у межах виконавчого провадження № 64231051, як і будь-яких інших постанов, пов`язаних з примусовим виконанням.

Крім того, суд зазначає, що відповідь виконуючого обов`язки начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Артема Перепелиці від 17.03.2021, яку просить визнати незаконною позивач, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке може бути оскаржено до суду відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Також суд звертає увагу, що частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З доданих до скарги документів вбачається, що позивачу ще станом на 25.02.2021 було відомо про перебування на виконанні відповідача з 21.01.2021 виконавчого провадження № 64231051 по виконанню постанови № 35300481 від 26.11.2014 про стягнення виконавчого збору.

До суду ж даним позовом позивач звернулась лише 08.04.2021, тобто, з пропуском встановленого десятиденного строку.

Згідно частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем такої заяви не додано.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зазначені недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання до суду:

- позовної заяви відповідно до кількості учасників справи, оформленої згідно вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- документа про сплату судового збору в сумі 1816,00 грн на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерський р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783, рахунок отримувача - UA4026007, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101 або документа, який підтверджує підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону;

- заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Згідно з частиною третьою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали суду.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Катющенко