Справа № 2-а-3651/11
Суддя: Мельник А. Г.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3651/11
У Х В А Л А

19 квітня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Мельник А.Г.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у справі № 2-а-3651/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі про зобов`язання нарахувати та виплатити заборгованість з пенсійних виплат, -

у с т а н о в и в:

8 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у справі, зазначивши, що постановою Шаргородського районного суду Вінницької області у справі № 2-а-3651/11 від 2 серпня 2011 року, яка підлягала до негайного виконання, Управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення (доплату) до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні радіоекологічного контролю, починаючи з 12 жовтня 2010 по 18 червня 2011 року включно, відповідно до ч.ч. 2,1 ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, з врахуванням проведених йому виплат.

Виконавчий лист не видавався, постанова суду не виконувалася.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 . Спадщина складається з грошових виплат в сумі 778,55 грн щомісячної державної соціальної допомоги, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з рішенням Шаргородського районного суду № 2-а-6768/11 від 7 грудня 2011 року та грошових виплат в сумі 8306, 28 грн додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно постанови № 2-а-3651/11 від 2 серпня 2011 року, що належать спадкодавцю та підтверджені листом, виданим відділом обслуговування громадян №19 (сервісний центр) № 0200-0401-5/17821 від 17 березня 2021 року.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить замінити сторону у справі № 2-а-3651/11, а саме ОСОБА_2 на ОСОБА_1 як на правонаступника.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Згідно з пунктом третім прохальної частини заяви, просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.2,11).

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином.

16 квітня 2021 року представник Управління Гоцуляк Р.М., що діє на підставі довіреності від 3 грудня 2020 року (а.с.23), на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с.22).

Враховуючи, що сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду цієї заяви судом не встановлено в силу вимог частини другої статі 379 КАС України, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без участі сторін і без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини четвертої статі 229 КАС України.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд доходить висновку про її обгрунтованість, виходячи із такого.

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області у справі № 2-а-3651/11 від 2 серпня 2011 року Управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення (доплату) до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, починаючи з 12 жовтня 2010 по 18 червня 2011 року включно, відповідно до ч.ч.2,1ст.39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, з врахуванням проведених йому виплат (а.с.5).

Постанова суду не оскаржувалась та підлягала до негайного виконання.

Постанова суду від 2 серпня 2011 року до цього часу не виконана.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області 3 лютого 2015 року (а.с.6).

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв його син ОСОБА_1 , який оформив свої спадкові права, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 березня 2021 року (а.с.7).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з положеннями частини першої статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

При цьому, ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статі 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення (доплату) до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Стаття 55 КАС України, у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Згідно із частиною першою статті 264 КАС, у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Відтак, заявник надав суду докази того, що він є спадкоємцем ОСОБА_2 , і, що в цій справі допускається правонаступництво, у зв`язку з чим його заява про заміну сторони у справі підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 52, частиною четвертою статі 229, статями 248, 379 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Замінити сторону у справі № 2-а-3651/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі про зобов`язання нарахувати та виплатити заборгованість з пенсійних виплат, а саме позивача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Головуючий суддя Андрея МЕЛЬНИК