Справа № 296/1155/13-а
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 квітня 2021 року м. Житомир справа № 296/1155/13-а

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токаревої М.С., розглянувши заяву про самовідвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про дотримання прав людини на доступ до публічної інформації,

встановив:

Ухвалою від 13.10.2020 було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про визнання її процесуальним правонаступником ОСОБА_1 по адміністративній справі №296/1155/13а.

Корольовським районним судом м.Житомира було направлено до Житомирського окружного адміністративного суду клопотання ОСОБА_2 від 16 квітня 2021 року щодо визнання її процесуальним правонаступником ОСОБА_1 по адміністративній справі №296/1155/13.

21.04.2021 суддею ОСОБА_3 було подано заяву про самовідвід з метою уникнення сумніві у сторін в неупередженості судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Кодексу суддівської етики, затвердженого V з`їздом суддів України 24.10.2002, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя повинен уникати взаємовідносин, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, які також ураховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo Algar v. Spain"), від 28 жовтня 1998 р., п. 45). Такі ж висновки містяться також і у рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною першою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 2 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту постанови Верховного Суду України від 31.05.17 у справі №800/368/16 слідує, що до вирішення суддею питання про відвід (самовідвід) цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим рухом заяви.

Беручи до уваги викладене та обставини, наведені в заяві про самовідвід, а також з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади, уникнення звинувачень в неупередженості судового розгляду цієї заяви та забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який сумнів у безсторонності суді у справі, заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Заяву судді Токаревої М.С. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Токареву Марію Сергіївну від розгляду клопотання ОСОБА_2 про визнання її процесуальним правонаступником ОСОБА_1 по адміністративній справі №296/1155/13а .

Передати клопотання ОСОБА_2 про визнання її процесуальним правонаступником ОСОБА_1 по адміністративній справі №296/1155/13а для визначення головуючого судді в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя М.С. Токарева