Справа № 440/2270/21
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/2270/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича, третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області, Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України, Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича, третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області, Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства Внутрішніх справ України, щодо не належного розгляду звернення ОСОБА_1 , як інваліда війни від 05.02.2021 поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний №ФИ-12033507;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства Внутрішніх справ України, щодо ненадання відповіді за підписом Міністра Внутрішніх справ України Аваков Арсена Борисовича на звернення ОСОБА_1 , як інваліда війни від 05.02.2021 поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-12033507;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства Внутрішніх справ України, щодо не перенаправлення за нележністю відповідному органу чи посадовій особі, звернення ОСОБА_1 реєстраційний № ФИ-12033507 від 05.02.2021 до повноважень якої входить вирішення викладених питань у зверненні-згідно вимог п.3ст.7 Закону України "Про звернення громадян", адже станом на 08.03.2021 мої права є порушеними та не відновленими;

- зобов`язати Міністерство Внутрішніх справ України, повторно розглянути звернення ОСОБА_1 , як інваліда війни реєстраційний № НОМЕР_1 від 05.02.2021, вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язати Міністерство Внутрішніх справ України Аваков Арсена Борисовича, повторно розглянути звернення ОСОБА_1 , як інваліда війни реєстраційний № НОМЕР_1 від 05.02.2021, вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язати Міністерства Внутрішніх справ України вжити належних заходів реагування направлених на надання ОСОБА_1 відповідних довідок підтверджуючі несення ним служби у нічний час за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 під час добового чергування у складі слідчо-оперативної групи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що у заяві, поданій направив через Урядовий контактний центр звернення (реєстраційний номер ФИ-12033507 від 05.02.2021, просив надати йому та окремо направити відповідні довідки про несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУ НП в Полтавській області для проведення повного розрахунку за службу у нічний час та грошового забезпечення за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час, а також прохав надати компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із затримкою термінів її виплати та сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, однак станом на 08.03.2021 відповідачем проігноровано факти, викладені у зверненні позивача, не вжито заходів реагування з урахуванням вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції про права осіб з інвалідністю та Декларації про права інвалідів, а також не роз`яснено порядку оскарження прийнятого рішення всупереч вимогам статті 15 Закону України "Про звернення громадян".

Підставою для звернення до суду вважає порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин бездіяльністю Міністерства внутрішніх справ України щодо не належного розгляду звернення позивача №ФИ-12033507 від 05.02.2021.

Ухвалою суду від 22.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

13.04.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач Міністерство Внутрішніх справ України позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що у зв`язку із набранням чинності Закону України "Про Національну поліцію" ряд функцій, зокрема, щодо реалізації державної політики у сфері боротьби зі злочинністю, охорони громадського порядку, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розслідування кримінальних проваджень, а також розгляд питань щодо заохочення та здійснення перевірок (розслідувань) стосовно порушень вимог законодавства працівниками поліції, які здійснювало МВС, перейшли до компетенції Національної поліції України, тому звернення ОСОБА_1 від 05.02.2021 відповідно до статті 7 Закону України "Про звернення громадян" та п. 5.2.3. Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2004 № 1177, надіслано за належністю до Національної поліції для належного розгляду, про що проінформовано заявника. Таким чином, вважає, що МВС України діяло на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому права позивача не були порушені.

Відповідач міністр Внутрішніх справ України Аваков Арсен Борисович правом на подання відзиву не скористався.

12.04.2021 до суду надійшли письмові пояснення Головного управління Національної поліції в Полтавській області в яких зазначено, що звернення ОСОБА_1 від 05.02.2021 було перенаправлено за належністю до ГУНП в Полтавській області, яке розглянуто у встановлений законом строк.

Третя особа Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області правом на подання письмових пояснень не скористався.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

05.02.2021 ОСОБА_1 направив через Урядовий контактний центр звернення (реєстраційний номер ФИ-12033507 від 05.02.2021), адресоване Міністерству внутрішніх справ України (особисто Міністру внутрішніх справ України Авакову А.Б.), в якому зазначив, що рішенням Полтавського окружного адімінстративного суду від 19.08.2020 по справі №440/2834/20 визнано протиправною бездіяльність Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області щодо не направлення довідок про несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області. Просив надати надати та окремо направити довідки про несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області для проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час. Наголошував, що з ним, станом на 05.02.2021 не проведено повного розрахунку за службу в складі слідчо-оперативної групи вказаним підрозділом за весь період служби. Зазначав, що відповідно до частини 1 статті 4 ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації , який установлюється в розмірі 103%. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на час виконання судового рішення. Просив ініціювати виплату додаткового грошового за службу в нічний час, грошове забезпечення (компенсацію) за службу в дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час. Просив надати компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати та сплатити середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні.

Зазначене звернення надійшло до МВС 08.02.2021 реєстраційний номер ФИ-12033507 та за резолюцією міністра Арсена Авакова від 08.02.2021 направлено до Національної поліції за належністю.

Листом Департаменту забезпечення діяльності апарату Міністерства внутрішніх справ України від 09.02.2021 №Ф-2678/09 за підписом заступника начальника управління - начальника відділу оборобки документів, що містять службову інформацію повідомлено ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із набуттям чинності Закону України "Про Національну поліцію" ряд функцій, зокрема, щодо реалізації державної політики у сфері боротьби зі злочинністю, охорони громадського порядку, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР), розслідування кримінальних проваджень, а також розгляд питань щодо заохочення та здійснення перевірок стосовно порушень законодавства працівниками поліції, які здійснювало МВС, перейшли до компетенції Національної поліції України. Зважаючи на викладене, керівництвом Міністерства розгляд звернення доручено Національній поліції України, за результатами якого буде поінформовано вищезазначеним органом в установлений законодавством строк.

Разом з тим, як позивач стверджує, що жодної відповіді, за результатами його звернення він не отримував.

Вважаючи, що МВС України неналежно здійснено розгляд звернення номер ФИ-12033507 від 05.02.2021, не вжито необхідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні, не надано відповіді на звернення за підписом Міністра внутрішніх справ України, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96 (далі - Закон № 393/96).

Частиною 1 статті 1 Закону № 393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону № 393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 4 Закону № 393/96 передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно із положеннями статті 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (частина 3 статті 7 Закону № 393/96) .

За змістом статті 14 Закону № 393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Пропозиції (зауваження) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Статтею 15 Закону № 393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

В силу положень частин 1, 2 статті 16 Закону № 393/96 скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Згідно із статтею 19 Закону № 393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Єдиний порядок приймання, реєстрації, розгляду, узагальнення та аналізу звернень громадян в апараті МВС, закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери управління МВС, а також порядок контролю за його дотриманням визначено Положенням про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженим наказом МВС України від 10.10.2004 № 1177 (надалі - Положення № 1177).

Згідно із пунктом 5.2. Положення № 1177 щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень: 5.2.1. Прийняти до свого провадження. 5.2.2. Передати на вирішення до підпорядкованого чи іншого апарату МВС, закладу, установи, підприємства, що належать до сфери управління МВС. 5.2.3. Надіслати за належністю до іншого органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, про що одночасно повідомити автора. 5.2.4. Залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України "Про звернення громадян".

За змістом пункту 5.3. Положення № 1177 про надсилання звернення МВС до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, за належністю необхідно обов`язково інформувати про це автора звернення.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що звернення, яке відповідає вимогам Закону №393/96, повинно бути прийнято, всебічно та повно розглянуто у встановлені законом строки. За загальним правилом звернення громадян підлягають розгляду тим суб`єктом, якому вони адресовані. Водночас, звернення подається органу, до повноважень якого віднесено вирішення порушеного у зверненні питання. Якщо вирішення порушеного у зверненні питання не належить до повноважень відповідного органу, він повинен переслати його за належністю і повідомити про це громадянина, який подав звернення, для чого встановлено п`ятиденний строк.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 804/9185/15.

Отже, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань. Зазначена правова позиція відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі №800/580/17 (П/9901/9/18)).

Як встановлено судом, звернення ОСОБА_1 (реєстраційний номер ФИ-10914745 від 12.07.2020) надійшло до МВС 05.02.2021 вх. № Ф-12033507 та за резолюцією міністра внутрішніх справ Арсена Авакова від 08.02.2021 направлено до Національної поліції за належністю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 878 (надалі - Положення № 878) Міністерство внутрішніх справ України (МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах, зокрема, забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг.

За змістом підпункту 1 пункту 3 Положення № 878 основними завданнями МВС є забезпечення формування державної політики у сфері охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, забезпечення публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг;

Повноваження МВС відповідно до покладених на нього завдань визначені пунктом 4 Положення № 878. Суд зауважує, що окреслений пунктом 4 Положення перелік повноважень МВС не містить повноважень щодо перевірок дій поліцейських, в тому числі, під час досудового розслідування.

Статтею 16 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VIII передбачені основні повноваження Міністра внутрішніх справ України у відносинах з поліцією, а саме: Міністр внутрішніх справ України:

1) забезпечує формування державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, а також надання поліцейських послуг та контролює її реалізацію поліцією;

2) забезпечує нормативно-правове регулювання діяльності поліції, погоджує та подає на розгляд Кабінету Міністрів України розроблені поліцією та Міністерством внутрішніх справ України проекти законів, актів Кабінету Міністрів України з питань діяльності поліції;

3) затверджує стратегічні програми діяльності та визначає пріоритетні напрями роботи поліції, шляхи виконання покладених на неї завдань, затверджує плани її роботи;

4) забезпечує виконання міжнародних договорів України, що належать до сфер діяльності поліції;

5) забезпечує ведення та використання баз (банків) даних, визначає порядок обміну інформацією між Міністерством внутрішніх справ України, поліцією та іншими центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України;

6) приймає рішення про розподіл бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міністерство внутрішніх справ України;

7) виконує інші обов`язки відповідно до цього та інших законів України.

Таким чином, МВС забезпечує формування державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, а також надання поліцейських послуг, в тому числі шляхом забезпечення нормативно-правового регулювання діяльності поліції, а також контролює реалізацію відповідної державної політики поліцією.

Водночас відповідно до положень статті 22 Закону України "Про Національну поліцію" керівник поліції: очолює поліцію та здійснює керівництво її діяльністю, забезпечує виконання покладених на неї завдань /п. 1/; у межах компетенції організовує та контролює виконання поліцією Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, а також наказів і доручень Міністра внутрішніх справ України з питань, що належать до сфери діяльності поліції /п. 2/; приймає у визначеному порядку рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських /п. 14/.

Відповідно до частини першої статті 94 зазначеного закону Поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувач вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських затверджено наказом МВС від 06.04.2016 №260 (далі Порядок №260).

Пунктом 6, 7 розділу І Порядку №260 визначено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Отже, до повноважень керівника Національної поліції віднесено контроль виконання поліцією Конституції та законів України, підзаконних актів, прийняття рішень щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських. А грошове забезпечення поліцейським виплачується на підставі наказу керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції за місцем проходження служби.

Враховуючи розмежування повноважень МВС України та Національної поліції та зміст питань, порушених у зверненні позивача ( ОСОБА_1 просив надати та окремо направити довідки про несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області для проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час. Наголошував, що з ним, станом на 05.02.2021 не проведено повного розрахунку за службу в складі слідчо-оперативної групи вказаним підрозділом за весь період служби, просив надати компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати), суд дійшов висновку, що МВС не є суб`єктом, до повноважень якого віднесено вирішення порушених у зверненні питань, відтак обґрунтовано надіслало звернення за належністю до Національної поліції.

Суд також вважає необґрунтованими доводи позивача, що вказане звернення має бути розглянуто особисто міністром МВС України Аваковим А.Б., що є прямим порушенням статті 14 Закону України "Про звернення громадян" та статті 19 Конституції України. Суд зазначає, що вимоги статті 14 Закону №393/96 щодо необхідності розгляду пропозицій (зауважень) осіб з інвалідністю внаслідок війни першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто, стосуються порядку розгляду звернень по суті, натомість звернення позивача переслано за належністю до іншого органу, а лист від 09.02.2020 № Ф-2678/09 МВС України носить інформативний характер про факт пересилання звернення. При цьому законодавством не передбачена обов`язковість підписання такого листа першим керівником державного органу.

Разом з цим, суд, враховуючи доводи позивача про неотримання жодної відповіді за результатами його звернення, звертає увагу на те, що відповідач не надав будь-яких доказів щодо надсилання та/або вручення позивачу листа від 09.02.2021 за вих №Ф-2678/09.

Наданий відповідачем в якості доказу направлення ОСОБА_1 листа від 09.02.2021 за вих №Ф-2678/09, реєстр №109 від 11.02.2021 на кореспонденцію, що передається на відділення зв`язку, суд оцінює критично, адже вказаний реєстр не містить відмітки поштового відділення про направлення кореспонденції (штемпеля), дати такого відправлення, та трек-номеру такого відправлення.

Інших належних та допустимих доказів направлення листа від 09.02.2021 за вих №Ф-2678/09 ОСОБА_1 відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене є підставою для висновку про невиконання відповідачем вимог Закону №393/96-ВР, в силу статті 7 якого у відповідача наявний обов`язок з повідомлення ОСОБА_1 про перенаправлення його звернення до уповноваженого органу.

За змістом частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановленні вище фактичні обставин справи, суд дійшов висновку про те, що права позивача у цій справі мають бути захищені шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не повідомлення ОСОБА_1 про пересилання за належністю його звернення відповідному органу та зобов`язання відповідача повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду його звернення.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобовязання вчинити дії, задоволенню не підлягають, оскільки фактично звернення ОСОБА_1 відповідачем була розглянута.

Таким чином, з урахуванням обставин встановлених судом, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення судових витрат відповідачем суду не надано, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича, третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області, Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не повідомлення ОСОБА_1 про пересилання за належністю його звернення від 05.02.2021 (реєстраційний номер ФИ-12033507) відповідному органу .

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повідомити ОСОБА_1 про пересилання за належністю відповідному органу його звернення від 05.02.2021 реєстраційний номер ФИ-12033507.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.В. Костенко