Справа № 160/7840/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 160/7840/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представників позивача Гелашвілі О.О., Мартиненка Р.М.

представника відповідача Прокоф`єва Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства «Тиман» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 р. (суддя Верба І.О., повне судове рішення складено 08.12.2020 р.) в справі № 160/7840/20 за позовом Приватного підприємства «Тиман» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Тиман» (далі ПП «Тиман») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.03.2020 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 872 775 грн., в тому числі за основним платежем 581 850 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 290 925 грн., та № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 808 125 грн., в тому числі за основним платежем 646 500 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 161 625 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 р. позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.03.2020 № в частині нарахування суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 25 000 грн., з них за податковими зобов`язаннями у розмірі 20 000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 5 000 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про не підтвердження здійснення ТОВ «Євробуд Девелопмент» спірних операцій як субпідрядником з урахуванням умов основних договорів, відсутності письмової згоди генпідрядника ТОВ «ВКФ «СЕН», адже судом першої інстанції не досліджувалось в судовому засіданні питання про наявність або відсутність таких документів, а зобов`язання позивача за основним договором кореспондується із вимогами статті 839 Цивільного кодексу України. При цьому договором субпідряду не встановлено обмежень у залученні сторонніх осіб чи обов`язкової згоди генпідрядника, а враховуючи умови пропускного режиму на об`єкт, позивачем не подавались списки працівників.

Також вказує на необґрунтованість висновку суду першої інстанції про відсутність підтвердження виконання умов договору з ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» в розрізі спірних операцій як субпідрядником з урахуванням умов основних договорів, відсутності письмової згоди генпідрядника, адже судом першої інстанції не досліджувалось в судовому засіданні питання про наявність або відсутність таких документів. Вказує, що на адресу генпідрядника направлялись листи щодо залучення субпідрядника, на яких ставилась відмітка про погодження, а питання оформлення перепусток проводилось безпосередньо на ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна», перепустки видавалися відповідно до поданих списків.

Стосовно акту-допуску встановленої форми в день початку виконання робіт, то такий акт є внутрішнім документом ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» з обмеженим терміном зберігання. Такі документи не надавались суду першої інстанції, оскільки такі питання не досліджувались.

Вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на відсутність придбання ТОВ «Євробуд Девелопмент», адже ця обставина не може вважатися безумною підставою для висновку про нереальність господарських операцій.

На думку апелянта, судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «Євробуд Девелопмент» та дослідження актів перевірки.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки невідповідності висновків акту перевірки в частині декларування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки позивачем частково включено операції до складу податкового кредиту на суму податку на додану вартість 626 500 грн. в інших періодах та в інших сумах, ніж зазначено в акті перевірки, а 20 000 грн. включено до складу податкового кредиту у періоді, що не охоплювався перевіркою (у листопаді 2019 р.).

Судом першої інстанції не взято до уваги, що первинні документи від імені ТОВ «Євробуд Девелопмент» у квітні 2018 р. складені від імені підприємства ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , якого засуджено вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019 р. в справі № 203/1981/19.

Також зазначає, що факт наявності вироків не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, при цьому посилається на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 27.02.2018 р. в справі № 813/1766/17.

В судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП «Тиман» зареєстроване 22.12.2005 як юридична особа, , є платником податку на додану вартість.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Тиман» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Євробуддевелопмент» () за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

За результатами перевірки 12.02.2020 складено акт № 7068/04-36-05-17/33855407, згідно із висновками якого перевіркою ПП «Тиман» встановлено порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, занижено податок на прибуток за 2018 рік на загальну суму 581 850 грн.; підпункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 646 500 грн. в тому числі у квітні 2018 року на 20 000 грн., червні 2018 року на 241 500 грн., липні 2018 року на 385 000 грн.; у зв`язку з тим, що впродовж 2018 року ПП «Тиман» декларувало від`ємне значення, то податок на додану вартість занижено на загальну суму 646 500 грн. у наступних періодах: червні 2018 року на 8134 грн., липні 2018 року 638 366 грн.

На підставі акта перевірки 23.06.2020 контролюючим органом прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення: № , яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 872 775 грн., з них за податковим зобов`язанням у розмірі 581 850 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 290 925 грн.; № , яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 808 125 грн., з них за податковим зобов`язанням у розмірі 646 500 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 161 625 грн.

Платником податків оскаржено податкові повідомлення-рішення 13.04.2020 в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 15.06.2020 № 19062/6/93.00.06.02.02.06 скарга залишена без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

17.01.2018 між ТОВ «Виробничо-комерційною фірмою «СЕН» (генпідрядник) та ПП «Тиман» (субпідрядник) укладено договір субпідряду № 01-18, до нього складено довідку про вартість будівельних робіт та витрати, акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року, підсумкові відомості ресурсів.

04.06.2018 між ТОВ «Євробуд Девелопмент» (виконавець, директор ОСОБА_2 ) та ПП «Тиман» (замовник) укладено договір виконаних робіт № 02/06-2018, згідно з пунктом 1 якого виконавець зобов`язався за завданням замовника виконувати «Реконструкція Полтавського клінічного кардіологічного диспансеру», а замовник зобов`язується оплачувати виконані роботи.

До договору від 04.06.2018 № 02/06-2018 складено акти здачі-приймання робіт (надання послуг) із найменуванням робіт (послуг) «Реконструкція Полтавського клінічного кардіологічного диспансеру» із звітами виконаних обсягів робіт до актів, підсумковими відомостями ресурсів, виконавцем виписані податкові накладні, рахунки на оплату: акт № 15 від 11.06.2018, податкова накладна № 15 від 11.06.2018 на суму 198000 грн., у тому числі ПДВ 33000 грн.; акт № 18 від 12.06.2018, податкова накладна № 18 від 12.06.2018 на суму 198000 грн., у тому числі ПДВ 33000 грн.; акт № 19 від 12.06.2018, податкова накладна № 19 від 12.06.2018 на суму 198600 грн., у тому числі ПДВ 33100 грн.; акт № 20 від 13.06.2018, податкова накладна № 20 від 13.06.2018, на суму 198300 грн., у тому числі ПДВ 33050 грн.; акт № 21 від 13.06.2018, податкова накладна № 21 від 13.06.2018 на суму 197100 грн., у тому числі ПДВ 32850 грн.; акт № 14 від 10.07.2018, податкова накладна № 14 від 10.07.2018 на суму 100500 грн., у тому числі ПДВ 16750 грн.; акт № 57 від 16.07.2018, податкова накладна № 57 від 16.07.2018 на суму 1680000 грн., у тому числі ПДВ 280000 грн.

22.08.2017 між ПП «Тиман» (підрядник) та ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» (замовник) укладено договір підряду на виконання технічного обслуговування № 24178, додаток № 1 із найменуванням обладнанням «електрообладнання Кам`янського заводу згідно додатку № 3 та № 4 (технічне завдання)».

Згідно з технічним завданням документами до акту приймання-передачі виконаних робіт є табель обліку робочого часу, підписаний відповідальною особою зі сторони підрядника та контактною особою зі сторони замовника.

27.12.2017 між ПП «Тиман» (підрядник) та ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» (замовник) укладено договір підряду на виконання технічного обслуговування № 26646, додаток № 1 із найменуванням обладнанням «автомобільні ваги SCHENCK DFT-E2 4 шт. та залізничні тензометричні ваги SCHENCK BGW-B 2 шт. Кам`янського заводу згідно з додатком№ 3 (технічне завдання) згідно із договором (т.1 а.с.207-218). Умови договору та технічного завдання є аналогічними умовам договору № 24178 від 22.08.2017.

19.03.2018 між ТОВ «Євробуд Девелопмент» (виконавець, директор ОСОБА_3 ) та ПП «Тиман» (замовник) укладено договір виконаних робіт № 15, згідно з пунктом 1 якого виконавець зобов`язався за завданням замовника виконувати ремонт електрообладнання на об`єктах замовника, а замовник зобов`язується оплачувати виконані роботи, а саме: технічне обслуговування і налагодження електрообладнання, налагодження силових трансформаторів; ревізія налагодження схем управління електрообладнання; ремонт освітлення об`єктів метрополітену (електродепо «Дарниця»).

ПП «Тиман» та ТОВ «Євробуд Девелопмент» складено акти здачі-приймання робіт (надання послуг) із звітом виконаних обсягів робіт та виписано податкову накладну: акт № 1 від 02.04.2018, податкова накладна № 1 від 02.04.2018, номенклатура послуг «Ремонт електрообладнання», кількість 1 послуга, на суму 120000 грн., у тому числі ПДВ 20000 грн. Податкова накладна підписана директором ОСОБА_2

01.06.2018 між ТОВ «Євробуд Девелопмент» (виконавець, директор ОСОБА_2 ) та ПП «Тиман» (замовник) укладено договір виконаних робіт №01/06-2018, згідно з пунктом 1 якого виконавець зобов`язався за завданням замовника виконувати електромонтажні роботи, а замовник зобов`язується оплачувати виконані роботи.

ТОВ «Тиман» та ТОВ «Євробуд Девелопмент» складені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) із звітами виконаних обсягів робіт та виписані податкові накладні: акт № 1 від 04.06.2018, податкова накладна № 1 від 04.06.2018, номенклатура послуг «Електромонтажні роботи», кількість 1 послуга, на суму 459000 грн., у тому числі ПДВ 76500 грн.; акт № 12 від 10.07.2018, податкова накладна № 12 від 10.07.2018, номенклатура послуг «Технічне обслуговування автомобільних і залізничних ваг Кам`янського заводу», кількість 1 послуга, на суму 23000 грн., у тому числі ПДВ 3833,33 грн.; акт № 13 від 10.07.2018, податкова накладна № 13 від 10.07.2018, номенклатура послуг «Ремонт електрообладнання», кількість 1 послуга, на суму 26500 грн., у тому числі ПДВ 4416,67 грн.; акт № 48 від 16.07.2018, податкова накладна № 48 від 16.07.2018, номенклатура послуг «Ремонт електрообладнання», кількість 1 послуга, на суму 480000 грн., у тому числі ПДВ 80000 грн.

На підтвердження проведених платежів надано виписку банку.

До матеріалів справи позивачем додано копію наказу від 05.04.2018 № 2 про початок виконання обов`язків директора ТОВ «Євробуд Девелопмент» ОСОБА_2 , витяги є реєстру, ліцензію, видану 05.03.2018, відповідачем надано інформаційну довідку.

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019 у справі № 203/1981/19, який набрав законної сили 12.09.2019 (ЄДРСР № 83570772), гр. ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 205 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 8500 гривень.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що в цьому спорі не підтверджено здійснення ТОВ «Євробуд Девелопмент» спірних операцій як субпідрядником, у тому числі, із врахуванням умов основних договорів, відсутності письмової згоди генпідрядника ТОВ «ВКФ «СЕН», при цьому за умовами договору від 17.01.2018 № 01-18 (пункту 1.1., 4.4.) позивач зобов`язався виконати чітко визначені роботи з реконструкції клінічного кардіологічного диспансеру своїми силами і засобами та з використанням власних ресурсів, а за договорами з замовником ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» відсутні підтвердження виконання умов договорів, зокрема згода замовника на залучення до виконання робіт позивачем субпідрядників, включення працівників ТОВ «Євробуд Девелопмент» до списків працівників, видачі їм перепусток, надання замовнику копії паспортів таких працівників та їх табелів обліку робочого часу.

Також судом першої інстанції вказано, що за відомостями ЄРПН ТОВ «Євробуд Девелопмент» придбав спірні послуги у контрагентів, діяльність яких знаходиться поза межами контролю податкових органів, та які не мають достатніх ресурсів для виконання робіт та не закуповували матеріали для їх виконання.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні операції не є підтвердженими, та висновки контролюючого органу є вірними.

Крім того, самостійною підставою для невизнання правомірного відображення у податковому та бухгалтерському обліку спірних операцій, на думку суду першої інстанції, є вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019 у справі № 203/1981/19, оскільки первинні документи (акти виконаних робіт, податкові накладні), які стали підставою для формування валових витрат та податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платників податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Разом з тим, враховуючи, що суми податку на додану вартість у розмірі 20 000 грн. по операціям квітня 2018 року не включені у склад податкового кредиту у 2018 році, та включено до податкового кредиту листопада 2019 року, із врахуванням, що позапланова документальна перевірка проведена за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, а податковий кредит на суму 20 000 грн. використано платником податків у 2019 році, тобто у періоді що виходить за межі перевірки, включення до висновків акту перевірки та подальше збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 20 000 грн. із нарахуванням штрафу у розмірі 25% на суму 5 000 грн. суд першої інстанції визнав помилковим та скасував нарахування цих зобов`язань та штрафу, тому позов задовольнив частково.

Суд визнає приведені висновки частково необґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДПС проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Тиман» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Євробуд Девелопмент» () за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р., за результатами якої складено акт № 7068/04-36-05-17/33855407 від 12.02.2020 р., за висновками якого встановлено порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 п. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2018 рік на загальну суму 581 850 грн.; п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України , що призвело до заниження податку на додану вартість за 2016 рік на загальну суму 646 500 грн., в тому числі квітень 2018 р. 20 000 грн., червень 2018 р. 241 500 грн., липень 20128 р. 385 000 грн.; у зв`язку з тим, що впродовж 2018 року ПП «Тиман» декларувало від`ємне значення, то податок на додану вартість занижено на загальну суму 646 500 грн. у наступних періодах: червень 2018 р. 8 134 грн., липень 2018 р. 638 366 грн. (а.с. 16-35 т.1).

На підставі приведеного акту перевірки 26.03.2020 р. ГУ ДПС прийняті податкові повідомлення-рішення: № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 872 775 грн., в тому числі за основним платежем 581 850 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 290 925 грн., та № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 808 125 грн., в тому числі за основним платежем 646 500 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 161 625 грн. (а.с. 14-15 т.1).

ПП «Тиман» оскаржено податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 15.06.2020 р. № 19062/6/93.00.06.02.02.06 скарга залишена без задоволення, податкові повідомлення-рішення - без змін.

Підставою збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями є висновок контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Євробуд Девелопмент».

Судом встановлено, що 17.01.2018 р. між ТОВ «Виробничо-комерційною фірмою «СЕН» як генпідрядником та ПП «Тиман» як субпідрядником укладено договір субпідряду № 01-18.

До цього договору складено довідку про вартість будівельних робіт та витрати, акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року, підсумкові відомості ресурсів.

04.06.2018 р. між ТОВ «Євробуд Девелопмент» (виконавець, директор ОСОБА_2 ) та ПП «Тиман» (замовник) укладено договір виконаних робіт № 02/06-2018, згідно з пунктом 1 якого виконавець зобов`язався за завданням замовника виконувати «Реконструкція Полтавського клінічного кардіологічного диспансеру», а замовник зобов`язується оплачувати виконані роботи.

До договору від 04.06.2018 р. № 02/06-2018 складено акти здачі-приймання робіт (надання послуг) із найменуванням робіт (послуг) «Реконструкція Полтавського клінічного кардіологічного диспансеру» із звітами виконаних обсягів робіт до актів, підсумковими відомостями ресурсів, виконавцем виписані податкові накладні, рахунки на оплату: акт № 15 від 11.06.2018 р., податкова накладна № 15 від 11.06.2018 р. на суму 198 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 33 000 грн.; акт № 18 від 12.06.2018 р., податкова накладна № 18 від 12.06.2018 р. на суму 198 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 33 000 грн.; акт № 19 від 12.06.2018 р., податкова накладна № 19 від 12.06.2018 р. на суму 198 600 грн., у тому числі податок на додану вартість 33 100 грн.; акт № 20 від 13.06.2018 р., податкова накладна № 20 від 13.06.2018 р. на суму 198 300 грн., у тому числі податок на додану вартість 33 050 грн.; акт № 21 від 13.06.2018 р., податкова накладна № 21 від 13.06.2018 р. на суму 197 100 грн., у тому числі податок на додану вартість 32 850 грн.; акт № 14 від 10.07.2018 р., податкова накладна № 14 від 10.07.2018 р. на суму 100 500 грн., у тому числі податок на додану вартість 16 750 грн.; акт № 57 від 16.07.2018 р., податкова накладна № 57 від 16.07.2018 р. на суму 1 680 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 280 000 грн.

22.08.2017 р. між ПП «Тиман» як підрядником укладено з ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» як замовником договір підряду на виконання технічного обслуговування № 24178, додаток № 1 із найменуванням обладнанням «електрообладнання Кам`янського заводу згідно додатку № 3 та № 4 (технічне завдання)».

Згідно з технічним завданням документами до акту приймання-передачі виконаних робіт є табель обліку робочого часу, підписаний відповідальною особою зі сторони підрядника та контактною особою зі сторони замовника.

27.12.2017 р. між ПП «Тиман» як підрядником та ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» як замовником укладено договір підряду на виконання технічного обслуговування № 26646, додаток № 1 із найменуванням обладнанням «автомобільні ваги SCHENCK DFT-E2 4 шт. та залізничні тензометричні ваги SCHENCK BGW-B 2 шт. Кам`янського заводу згідно додатку № 3 (технічне завдання) згідно із договором». Умови договору та технічного завдання є аналогічними умовам договору № 24178 від 22.08.2017 р.

19.03.2018 р. між ТОВ «Євробуд Девелопмент» (виконавець, директор ОСОБА_3 ) та ПП «Тиман» (замовник) укладено договір виконаних робіт № 15, згідно з пунктом 1 якого виконавець зобов`язався за завданням замовника виконувати ремонт електрообладнання на об`єктах замовника, а замовник зобов`язується оплачувати виконані роботи, а саме: технічне обслуговування і налагодження електрообладнання, налагодження силових трансформаторів; ревізія налагодження схем управління електрообладнання; ремонт освітлення об`єктів метрополітену (електродепо «Дарниця»).

ПП «Тиман» та ТОВ «Євробуд Девелопмент» складено акти здачі-приймання робіт (надання послуг) із звітом виконаних обсягів робіт та виписано податкову накладну: акт № 1 від 02.04.2018 р., податкова накладна № 1 від 02.04.2018 р., номенклатура послуг «Ремонт електрообладнання», кількість 1 послуга, на суму 120 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 20 000 грн. Податкова накладна підписана директором ОСОБА_2

01.06.2018 р. між ТОВ «Євробуд Девелопмент» (виконавець, директор ОСОБА_2 ) та ПП «Тиман» (замовник) укладено договір виконаних робіт №01/06-2018, згідно з пунктом 1 якого виконавець зобов`язався за завданням замовника виконувати електромонтажні роботи, а замовник зобов`язується оплачувати виконані роботи.

ТОВ «Тиман» та ТОВ «Євробуд Девелопмент» складені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) із звітами виконаних обсягів робіт та виписані податкові накладні: акт № 1 від 04.06.2018 р., податкова накладна № 1 від 04.06.2018 р., номенклатура послуг «Електромонтажні роботи», кількість 1 послуга, на суму 459 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 76 500 грн.; акт № 12 від 10.07.2018 р., податкова накладна № 12 від 10.07.2018 р., номенклатура послуг «Технічне обслуговування автомобільних і залізничних ваг Кам`янського заводу», кількість 1 послуга, на суму 23 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 3 833,33 грн.; акт № 13 від 10.07.2018 р., податкова накладна № 13 від 10.07.2018 р., номенклатура послуг «Ремонт електрообладнання», кількість 1 послуга, на суму 26 500 грн., у тому числі податок на додану вартість 4 416,67 грн.; акт № 48 від 16.07.2018 р., податкова накладна № 48 від 16.07.2018 р., номенклатура послуг «Ремонт електрообладнання», кількість 1 послуга, на суму 480 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 80 000 грн.

Позивачем підтверджено здійснення оплати придбаних робіт розрахунковими документами (банківською випискою по рахунку).

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019 у справі № 203/1981/19, який набрав законної сили 12.09.2019 (ЄДРСР № 83570772), ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 205 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 8500 гривень.

Приведеним вироком встановлено, що придбання ТОВ «Євробуд Девелопмент» () та перереєстрація його в органах державної влади, надало можливість не встановленим досудовим розслідуванням особам під виглядом зовні законної діяльності здійснювати документальне оформлене неіснуючих господарських операцій, з метою незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з податку на прибуток на користь суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, тим самим сприяти службовим особам підприємств - фактичних платників податку, в ухиленні від сплати податків до державного бюджету;

дії ОСОБА_2 , які виразились у придбанні (перереєстрації) ТОВ «Євробуд Девелопмент» () з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, вчинені в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємницької діяльності та порядок оподаткування;

таким чином, вищезазначені дії ОСОБА_2 , які виразились у придбанні (перереєстрації) суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Євробуд Девелопмент» () з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, призвели до того, що не встановлені органом досудового розслідування особи отримали можливість здійснювати фінансові операції за межами податкового контролю від імені формально призначеного засновника та директора в порушення встановленого законодавством порядку.

Основним видом діяльності ПП «Тиман» є електромонтажні роботи (код ВЕД 43.21).

За змістом спірних правовідносин контролюючим органом, з яким погодився суд першої інстанції, поставлено під сумнів придбання саме позивачем як підрядником робіт у субпідрядника ТОВ «Євробуд Девелопмент», що й стало підставою для висновку про безпідставність врахування витрат на придбання таких субпідрядних робіт при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток (віднесення таких витрат до складу валових витрат), а також про безпідставність віднесення податку на додану вартість за цими господарськими операціями до податкового кредиту.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджене наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 р. № 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248 (далі - Положення).

Відповідно до пунктів 5-7 цього Положення витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Згідно з пунктом 9 Положення не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

Позивачем як в ході податкової перевірки, так й ході судового розгляду справи, належним чином оформленими первинними документами підтверджено фактичне придбання субпідрядних робіт у ТОВ «Євробуд Девелопмент», їх обсяг та вартість.

При цьому придбання таких субпідрядних робіт відбулось саме на виконання укладених позивачем договорів підряду з ТОВ «Виробничо-комерційною фірмою «СЕН» та ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна», тобто є доведеним використання позивачем придбаних робіт в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.

Таким чином, суд доходить до висновку, що формування позивачем витрат звітного періоду за спірними господарськими операціями підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, ці витрати здійснені для подальшого використання у власній господарській діяльності, наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Правомірність визначення складу витрат та доходів у звітних періодах вказує на правомірність визначення позивачем показників звіту про фінансові результати в контексті спірних господарських операцій, відповідно, висновок контролюючого органу про заниження фінансового результату до оподаткування є необґрунтованим, що свідчить про протиправність збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток податковим повідомлення-рішенням № .

Правомірність формування витрат та доходів обумовлює правомірність формування позивачем показників звітності з податку на додану вартість за тими самими господарським операціям.

Як встановлено п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу у зазначеній редакції датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 цього кодексу у вказаній редакції податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

За положеннями п. 198.6 ст. 198 у вказаній редакції не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначається порядок складання та реєстрації податкової накладної.

Видача позивачу належним чином оформлених податкових накладних контрагентом-постачальником не є спірним питанням. Також не є спірним питанням факт реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В цьому випадку суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті у зв`язку з придбанням робіт, підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на п.ідставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Первинні документи, якими позивач підтверджує фактичне здійснення спірних господарських операцій, повністю відтворюють зміст господарських операцій, містять інформацію щодо фактично здійснених господарських операцій. Зокрема, наявні в матеріалах справи первинні документи підтверджують фактичне отримання позивачем товарів за спірними угодами, оприбуткування таких товарів, подальший рух та використання у власній господарській діяльності.

Оскільки формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за спірними господарськими операціями підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, позивачем роботи придбавались задля подальшого використання у власній господарській діяльності, наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», суд визнає необґрунтованим висновок контролюючого органу, підтриманий судом першої інстанції, про завищення позивачем податкового кредиту за спірними господарськими операціями та, відповідно, визнає протиправним збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість податковим повідомлення-рішенням № .

При цьому суд вказує, що висновок суду першої інстанції про не підтвердження здійснення ТОВ «Євробуд Девелопмент» спірних операцій як субпідрядником ґрунтується на умовах основних договорів, відсутності письмової згоди генпідрядника та замовників на залучення третіх осіб, а також не надання доказів включення працівників ТОВ «Євробуд Девелопмент» до списків працівників, видачі їм перепусток, надання замовнику копії паспортів таких працівників та їх табелів обліку робочого часу.

З цього приводу суд зазначає про безпідставність таких висновків суду першої інстанції, зважаючи на те, що зазначені обставини не були встановлені контролюючим органом в ході документальної перевірки, за наслідками якої прийняті податкові повідомлення-рішення, які є предметом позову, тобто не були підставами збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість.

Акт документальної перевірки не містить жодних положень щодо відсутності згоди замовників або генпідрядника на залучення субпідрядника, а також відсутності документального підтвердження включення працівників ТОВ «Євробуд Девелопмент» до списків працівників, видачі їм перепусток, надання замовнику копії паспортів таких працівників та їх табелів обліку робочого часу.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

За змістом абзацу п`ятого пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення має містити підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість.

Контролюючим органом у відзиві на позовну заяву наведені доводи на підтвердження нереальності господарських операцій, які взагалі не покладені в основу винесення податкових повідомлень-рішень і не містилися в акті перевірки, а суд першої інстанції безпідставно застосував саме такі доводи під час висновку про нереальність господарських операцій.

Суд зазначає, що обставини, що входять до предмету доказування у конкретній справі, не можуть бути ширшими, ніж ті, що встановлені у акті перевірки та покладені в основу винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Податкове повідомлення-рішення як спосіб реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу має відповідати приписам статті 58 Податкового кодексу України і містити в собі підставу збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, посилання на норму Податкового кодексу України, відповідно до якої був зроблений розрахунок суми завищення позивачем податкового кредиту, а не просто сукупність норм, які визначають окремі поняття або загальні положення.

Аналогічне правозастосування викладено Верховним Судом в постанові від 11.09.2018 р. в справі № 815/6105/17.

Таким чином, судами в межах розгляду цієї справи не може надаватися правова оцінка доводам контролюючого органу, які не покладені в основу висновку акту перевірки про заниження податку на прибуток та завищення податкового кредиту.

Проте, зробивши приведені висновки, суд першої інстанції вийшов за межі встановлених в ході податкової перевірки обставин, якими обґрунтовані висновки контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, та обґрунтував правомірність висновків та рішень контролюючого органу новими обставинами, які не встановлювались контролюючим органом в ході податкової перевірки, фактично перебравши на себе повноваження контролюючого органу по встановленню порушень податкового законодавства платником податків.

Фактично висновки податкової перевірки ґрунтуються виключно на тому, що за відомостями ЄРПН ТОВ «Євробуд Девелопмент» придбав спірні послуги у контрагентів, діяльність яких знаходиться поза межами контролю податкових органів, та які не мають достатніх ресурсів для виконання робіт та не закуповували матеріали для їх виконання, а також на вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019 у справі № 203/1981/19, який набрав законної сили 12.09.2019 (ЄДРСР № 83570772) та яким ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 205 КК України.

З питання придбання ТОВ «Євробуд Девелопмент» спірних послуг у контрагентів, діяльність яких знаходиться поза межами контролю податкових органів, та які не мають достатніх ресурсів для виконання робіт та не закуповували матеріали для їх виконання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 83 Податкового кодексу України встановлений перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, в якому міститься і податкова інформація (підпункт 83.1.2 пункту 83.1 статті 83).

Згідно з підпунктом 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків. Під час зустрічної звірки здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків. За результатами зустрічних звірок складається довідка, що надається суб`єкту господарювання у десятиденний строк.

Судом встановлено, що у ході перевірки позивача контролюючим органом зустрічна звірка з TOB «Євробуд Девелрпмент» з питань підтвердження отриманих від ПП «Тиман» відомостей щодо господарських відносин між ними не проводилася, а відповідачем використана податкова інформація щодо контрагента позивача, наявна в базах даних інформаційних систем ДФС (ДПС), на підставі якої зроблено висновки про не підтвердження придбання контрагентом позивача товарі та робіт/послуг за ланцюгом постачання.

Оскільки зустрічна звірка з безпосередніми постачальниками позивача не проводились, тому така інформація не може бути підставою для висновків щодо відсутності факту здійснення операцій. Такі висновки є лише припущенням контролюючого органу.

Тому судом першої інстанції безпідставно покладено в основу висновку про нереальність спірних господарських операцій посилання контролюючого органу придбання ТОВ «Євробуд Девелопмент» спірних послуги у контрагентів, діяльність яких знаходиться поза межами контролю податкових органів, та які не мають достатніх ресурсів для виконання робіт та не закуповували матеріали для їх виконання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, не є належним доказом в розумінні процесуального закону і сама по собі не породжує правових наслідків для платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховного Суду у постановах від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, від 15.05.2018 року у справі №810/4391/16.

Щодо наявності вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019 у справі № 203/1981/19, який набрав законної сили 12.09.2019 (ЄДРСР № 83570772) та яким ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 205 КК України.

Як вказано вище, вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019 у справі № 203/1981/19, який набрав законної сили 12.09.2019 (ЄДРСР № 83570772), ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 205 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 8500 гривень.

Вироком встановлено, що придбання ТОВ «Євробуд Девелопмент» () та перереєстрація його в органах державної влади, надало можливість не встановленим досудовим розслідуванням особам під виглядом зовні законної діяльності здійснювати документальне оформлене неіснуючих господарських операцій, з метою незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з податку на прибуток на користь суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, тим самим сприяти службовим особам підприємств - фактичних платників податку, в ухиленні від сплати податків до державного бюджету;

дії ОСОБА_2 , які виразились у придбанні (перереєстрації) ТОВ «Євробуд Девелопмент» () з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, вчинені в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємницької діяльності та порядок оподаткування;

таким чином, вищезазначені дії ОСОБА_2 , які виразились у придбанні (перереєстрації) суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Євробуд Девелопмент» () з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, призвели до того, що не встановлені органом досудового розслідування особи отримали можливість здійснювати фінансові операції за межами податкового контролю від імені формально призначеного засновника та директора в порушення встановленого законодавством порядку.

Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 р. у справі № 802/1853/16-а висловлена правова позиція, яка полягає у тому, що сам факт наявності вироків не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Враховуючи вказану правову позицію та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019 у справі № 203/1981/19, суд дійшов висновку про помилковість висновків контролюючого органу та суду першої інстанції про нереальність здійснення господарських операцій з цим контрагентом, оскільки цим вироком не встановлено фіктивності господарських операцій ПП «Тиман» та ТОВ «Євробуд Девелопмент», а лише встановлено факт придбання (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Євробуд Девелопмент» () з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, призвели до того, що не встановлені органом досудового розслідування особи отримали можливість здійснювати фінансові операції за межами податкового контролю від імені формально призначеного засновника та директора в порушення встановленого законодавством порядку, що саме по собі не є належним, достовірним та достатнім у розумінні ст. ст. 73, 75,76 КАС України доказом, що підтверджує обставини безтоварності спірних господарських операцій, та не виключає факт здійснення позивачем з ТОВ «Євробуд Девеломпент» реальних господарських операцій, які підтверджено первинними документами.

При цьому судом встановлено, що частина первинних документів, виданих позивачу ТОВ «Євробуд Девелопмент» в межах господарських операцій, що перевірялись, підписані не ОСОБА_2 , а іншою особою як директором контрагента позивача ( ОСОБА_1 ), протиправність дій якого наведеним вироком не встановлена, а тому доводи відповідача про непричетність саме ОСОБА_2 до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Євробуд Девелопмент» не можуть бути прийняті судом як беззаперечний доказ нереальності здійснення господарських операцій.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Акт податкової перевірки, на підставі висновків якого прийнятті оскаржені податкові повідомлення-рішення, не містить опису змісту порушення, посилання на конкретні первинні документи.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 р. № 727, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 р. за № 1300/27745, відповідно до пунктів 3-5 якого акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Зважаючи на відсутність в акті документальної перевірки чіткого, об`єктивного та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи опису фактів порушень, суд приходить до висновку, що контролюючим органом порушено спосіб встановлення податкового правопорушення.

Суд визнає обґрунтованими доводи апелянта стосовно не надання судом першої інстанції належної оцінки невідповідності висновків акту перевірки в частині декларування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість.

Абзацом пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу Укрїни встановлено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Судом встановлено, що ПП «Тиман» суми податку на додану вартість в розмірі 626 500 грн. по операціям з ТОВ «Євробуд Девелопмент» включені до складу податкового кредиту у 2018 році у наступних податкових періодах: липні 2018 р. в розмірі 305 000 грн. по податковій накладній за липень 2018 р. та в жовтні 2018 р. в сумі 321 500 грн. (241 500 грн. по податковій накладній за червень 2018 р. та 80 000 грн. по податковій накладній за липень 2018 р.), а 20 000 грн. податку на додану вартість включено до складу податкового кредиту у листопаді 2019 р.

Ці обставини підтверджено, зокрема, податковими деклараціями з податку на додану вартість та додатками 5 (розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до цих декларацій за відповідні податкові періоди (а.с. 153-159, 160-163 т.2).

Разом з тим, в акті перевірки відображено включення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по операціям з ТОВ «Євробуд Девелопмент» в сумі 241 500 грн. у червні 2018 р.

Такі положення акту перевірки не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи та спростовуються податковою декларацією з податку на додану вартість та додатком 5 (розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до цієї декларації за червень 2018 р. (а.с. 147-152 т.2), за відомості якого (додатку 5) позивачем не формувався податковий кредит у червні 2018 р. із урахуванням суми податку на додану вартість в розмірі 241 500 грн. по операціям з ТОВ «Євробуд Девелопмент»

Таким чином, контролюючим органом в акті перевірки неправильно відображено податковий період віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту з спірними операціями, що також нівелює висновки акту податкової перевірки.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про необґрунтованість висновків акту податкової перевірки про заниження позивачем податку на прибуток та податку на додану вартість по господарським операціям з ТОВ «Євробуд Девелопмент» та, відповідно, про протиправність збільшення позивачу сум грошового зобов`язання з податку на прибуток на податку на додану вартість податковими повідомленнями-рішеннями від 26.03.2020 р. № та № .

Враховуючи, що рішенням суду першої інстанції визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.03.2020 № в частині нарахування суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 25 000 грн., з них за податковими зобов`язаннями у розмірі 20 000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 5 000 грн., в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржене, податкове повідомлення-рішення № має бути скасоване в частині збільшення суми грошового зобов`язання в загальному розмірі 783 125 грн., в тому числі за основним платежем 626 500 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 156 625 грн.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для часткового скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до частини першої статі 139 КАС України на користь позивача суд стягує судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 41 727, 37 грн., з яких 20 707,37 грн. судовий збір, сплачений позивачем за подання позову, 21 020 грн. судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги. При цьому судом враховано, що судом першої інстанції стягнуто на користь позивача судовий збір в розмірі 312,63 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Тиман» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 р. в справі № 160/7840/20 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 р. в справі № 160/7840/20 за позовом Приватного підприємства «Тиман» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № , прийняте Головним управління ДПС у Дніпропетровській області 26.03.2020 р., про збільшення Приватному підприємству «Тиман» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 872 775 грн., в тому числі за основним платежем 581 850 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 290 925 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № , прийняте Головним управління ДПС у Дніпропетровській області 26.03.2020 р., про збільшення Приватному підприємству «Тиман» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 783 125 грн., в тому числі за основним платежем 626 500 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 156 625 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Приватного підприємства «Тиман» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 41 727 (корок одна тисяча сімсот двадцять сім) грн. 37 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 12.04.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове буде рішення складено 19.04.2020 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко