Справа № 440/2747/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

19 квітня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/2747/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №440/2747/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про скасування рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №31 від 04.12.2020 "Про демонтаж та евакуацію рухомого майна".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

15 квітня 2021 року до суду надійшла заява позивача щодо усунення недоліків позовної заяви, до якої додано позовну заяву (уточнену) з додатками та копії такої позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/2747/21, залучено до участі у справі в якості співвідповідача виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Прохальна частина позовної заяви (уточненої), що надійшла до суду 15 квітня 2021 року, містить клопотання про зупинення на час розгляду поданої позовної заяви дії рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №31 від 04.12.2020 "Про демонтаж та евакуацію рухомого майна", яке суд розцінює як заяву про забезпечення позову.

Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Предметом оскарження у даній справі є рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №31 від 04.12.2020 "Про демонтаж та евакуацію рухомого майна", яким вирішено, зокрема,

1. Провести демонтаж та евакуацію рухомого майна - стаціонарних тимчасових споруд, які розміщені без правовстановлюючих документів у м. Кременчуці, а саме:

1.1. торгівельний павільйон (власник - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ), який розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з додатком 1;

1.2 кіоск побутового призначення для надання послуг з ремонту взуття (власник - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ), який розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з додатком 2.

2. Комунальному підприємстві "Благоустрій Кременчука":

2.1. провести демонтаж та евакуацію рухомого майна;

2.2. забезпечити тимчасове зберігання евакуйованого майна в спеціально відведених місцях;

2.3. після демонтажу та евакуації рухомого майна придбати територію від залишків сміття.

3. Кременчуцькій філії АТ "Полтаваобленерго", комунальному підприємство "Місьсвітло", Кременчуцької міської ради, комунальному підприємству "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради у разі необхідності провести роботи по відключенню стаціонарних тимчасових споруд від мереж електропостачання, водопостачання та водовідведення.

Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Спосіб забезпечення позову має бути безпосередньо пов`язаним з предметом спору, співмірним суті порушеного права та водночас запобігати порушенню прав інших осіб, тобто в основі має бути принцип збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

ОСОБА_1 у своїй заяві не обґрунтовано того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, тобто не доведено наявності підстав, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову.

Заявляючи клопотання про забезпечення позову, позивачем не зазначено, які саме її права, свободи або інтереси будуть порушені і їх неможливо буде поновити (необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для захисту цих прав) в разі не вжиття заходів забезпечення позову, адже положеннями частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено забезпечення позову не у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а у випадку, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Стосовно доводів позивача у позовній заяві про протиправність оскаржуваного рішення №31 від 04.12.2020 суд зазначає, що при наданні оцінки обґрунтованості заяви про забезпечення позову суд не досліджує документи, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, не вирішує питання про правомірність чи протиправність оспорюваного рішення. Фактична протиправність чи правомірність відповідного рішення підлягає встановленню судом за наслідками розгляду та вирішення адміністративної справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №440/2747/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про скасування рішення.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич