Справа № 640/15100/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

20 квітня 2021 року м. Київ№640/15100/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

секретаря судових засідань Гарбуз К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому провадженні заяву представника Офісу великих платників податків ДПС про відмову від позову в адміністративній справі

за позовомОфісу великих платників податків ДПС
до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»
простягнення коштів за податковим боргом
за участі представників:

- від позивача - Демченко С.В.;

- від відповідача - Кеда А.В.

встановив:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», у якому, з урахуванням уточнень до позову, просив суд:

- стягнути з наявних банківських рахунків Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» податковий борг перед бюджетом в сумі 83715040,55 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року зупинено провадження у справі №640/15100/19 до набрання законної сили рішенням у справі №640/8980/19.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року поновлено провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні .

В підготовчому судовому засіданні 20 квітня 2021 року представник позивача подав заяву про відмову від позову.

Заява вмотивована тим, що протягом серпня-вересня 2019 року відповідачем здійснено сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість, в тому числі відбулось погашення заявленого в позові податкового боргу.

Представник відповідача підтримав подану заяву в частині відмови від позову та заперечив проти стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору.

Права та обов`язки учасників справи визначені статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження

За змістом статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Частиною першою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;

7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;

8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Відповідно до частини другої цієї статті про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

За змістом частини другої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України

у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, право на розпорядження своїми вимогами є диспозитивним правом позивача, яке може бути обмежено на підставі частин другої, п`ятої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, таких обставин судом не встановлено.

Дії представника позивача щодо відмови від адміністративного позову не суперечать нормам закону та не порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси, а отже, є підстави для її прийняття та закриття провадження у справі.

Щодо вимоги про стягнення на користь позивача сплаченого судового збору з відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 142 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Однак, зважаючи при цьому на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема на те, що позивач є суб`єктом владних повноважень, а відтак, в разі задоволення вимог позивача, витрати на користь такого суб`єкта можуть відшкодовуватись лише в разі залучення свідків та проведення експертиз, - витрати щодо повернення судового збору у передбаченому статтею 142 Кодексу адміністративного судочинства України випадку не підлягають відшкодуванню.

Тому заява про відмову від позову в частині стягнення суми сплаченого судового збору з відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 44, 47, 189, 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

ухвалив:

Заяву представника позивача Офісу великих платників податків ДПС про відмову від позову в адміністративній справі №640/15100/19 задовольнити частково.

Прийняти відмову Офісу великих платників податків ДПС від адміністративного позову.

Закрити провадження у справі №640/15100/19 за позовом Офісу великих платників податків ДПС до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення коштів за податковим боргом.

В частині стягнення судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко

Повний текст ухвали складено 21 квітня 2021 року.