Справа № 480/380/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2021 року Справа №480/380/21
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Глазько С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/380/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист, третя особа - Служба безпеки України про визнання відмови та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист, в якій просить:
- визнати протиправною відмову Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України ради у розгляді заяви ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 100 тисяч гривень відповідно до Порядку здійснення соціального і правового захисту осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1122;
- визнати протиправною бездіяльність Міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист, щодо неприйняття рішення про визнання ОСОБА_1 включеним до сформованого СБУ переліку звільнених осіб, таких, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України;
- зобов`язати Міжвідомчу комісію з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист, прийняти рішення про визнання ОСОБА_1 включеним до сформованого СБУ переліку звільнених осіб, таких, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України;
- зобов`язати Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 100 тисяч гривень на підставі поданої заяви від 06.07.2020.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що він у період з 25.08.2014 по 26.12.2014 перебував в полоні на території Донецької області. 06.07.2020 після звільнення позивач звернувся до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України з заявою, у якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі 100000 грн. за рахунок та в межах коштів, передбачених за програмою Заходи щодо захисту і забезпечення прав та свобод осіб, які позбавлені (були позбавлені) особистої свободи незаконними збройними формуваннями, окупаційною адміністрацією та/або органами влади Російської Федерації з політичних мотивів, а також у зв`язку з громадською, політичною або професійною діяльністю вказаних осіб, підтримки зазначених осіб та членів їхніх сімей, заходи з реінтеграції населення тимчасово окупованих територій, виплати державних стипендій імені Левка Лук`яненка. Розглянувши вказану заяву, відповідач листом №22/т-944-22-1688 від 19.11.2020 відмовив позивачу у задоволенні його заяви та зазначив про те, що наразі Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України розробляється нормативно - правовий акт, що дозволить комплексно вирішити питання осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення та забезпечити виплату одноразової грошової компенсації громадянам України, захоплених як заручники внаслідок збройної агресії проти України, позбавлених свободи з політичних мотивів або захоплених як військовополонені, (після їх звільнення) у зв`язку із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Не погоджуючись з відповіддю, викладеною у вищевказаному листі, позивач звернувся до суду.
Ухвалою суду від 16.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовний вимог, надіслав на адресу суду відзив, у якому зазначив, що до 21 серпня 2020 року була відсутня необхідна нормативна - правова база, яка б дала можливість розглянути звернення позивача до Мінреінтеграції по суті. Враховуючи вищевикладене, відповідач звертає увагу на те, що позивач звернувся до Мінреінтеграції із заявою на момент, коли Комісія перебувала на стадії формування і ще не здійснювала покладені на неї функції.
Також відповідач зазначає, що передумовою для розгляду Комісією звернення особи про визнання її такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України, є підтвердження факту включення такої особи до переліку звільнених осіб, який формується Службою безпеки України.
Листом за № 22/22-2019-20 від 06.07.2020 направленого на адресу Служби безпеки України, відповідач просив надати інформацію щодо звільнених військовополонених, заручників та осіб, позбавлених особистої свободи з політичних мотивів на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим та міста Севастополь за період з 2014-2020 р.р., а саме кількість проведених звільнень та кількість звільнених осіб та їх перелік. Водночас, в отриманому від Служби безпеки України та сформованому нею переліку звільнених осіб, були відсутні відомості щодо ОСОБА_1 , про що було повідомлено заявникові у відповіді, яку надав відповідач за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 .
Відповідач зазначає, що Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України не відмовляло у розгляді заяви ОСОБА_1 , як про це йдеться у пункті 1 прохальної частини позовної заяви, оскільки позивачу була надана письмова відповідь за №22/т-944-22-1688 від 19.11.2020 за підписом заступника Міністра з питань європейської інтеграції, в якій роз`яснено підстави неможливості розгляду звернення Комісією.
Ухвалою суду від 24.03.2021 клопотання Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України про залучення третьої особи було задоволено та залучено Службу безпеки України до участі у даній справі у якості третьої особи.
14.04.2021 судом отримані пояснення від третьої особи, у яких зазначає, що Служба безпеки України не заперечує проти позовних вимог. Зазначає, що Служба підтверджує відомості, викладені в листі Антитерористичного центру при СБУ від 23.06.2020 вих. № 33/8-Т-839/138 на адресу ОСОБА_1 щодо перебування його у заручниках незаконних збройних формувань в районі проведення антитерористичної операції з 25.08.2014 до моменту визволення - 26.12.2014. Також зазначає, що Антитерористичним центром при СБУ (в особі Об`єднаного центру з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб, у районі здійснення стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях) сформовано та надано на адресу Мінреінтеграції за вих. № 33/8-355дск від 15.02.2021 відповідний перелік, у якому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаний під № 1140.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Відповідно до листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 23.06.2020 №33/8-Т-839/138, 25.08.2014 ОСОБА_1 потрапив у заручники до незаконних збройних формувань в районі проведення антитерористичної операції та був визволений 26.12.2014.
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18.04.2018 у справі №587/3367/17 була задоволена заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме юридичний факт перебування в полоні ОСОБА_1 у іррегулярних збройних формуваннях на окупованій Російською Федерацією частині території Донецької області України в період з 25 серпня по 26 грудня 2014 року, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, 06.07.2020 позивач звернувся до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України з заявою, у якій просив на підставі пунктів 12, 13 Порядку здійснення соціального і правового захисту осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 №1122 «Деякі питання соціального і правового захисту осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення», виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі 100 тис. гривень за рахунок та в межах коштів, передбачених за програмою Заходи щодо захисту і забезпечення прав та свобод осіб, які позбавлені (були позбавлені) особистої свободи незаконними збройними формуваннями, окупаційною адміністрацією та/або органами влади Російської Федерації з політичних мотивів, а також у зв`язку з громадською, політичною або професійною діяльністю вказаних осіб, підтримки зазначених осіб та членів їхніх сімей, заходи з реінтеграції населення тимчасово окупованих територій, виплати державних стипендій імені Левка Лук`яненка.

До вказаної заяви позивач додав: копії паспорта; копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; копію листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 23.06.2020 № 33/8-1-839/138; копію довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також реквізити для зарахування коштів.

Розглянувши вказану заяву, відповідач надіслав на адресу позивача лист №22/т-944-22-1688 від 19.11.2020, у якому зазначив, що інформує про те, що наразі Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України розробляється нормативно - правовий акт, що дозволить комплексно вирішити питання осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення та забезпечити виплату одноразової грошової компенсації громадянам України, захоплених як заручники внаслідок збройної агресії проти України, позбавлених свободи з політичних мотивів або захоплених як військовополонені, (після їх звільнення) у зв`язку із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Не погоджуючись з відповіддю, викладеною у вищевказаному листі, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що спірні правовідносини урегульовані Порядком здійснення соціального і правового захисту осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 №1122 (далі - Порядок).

Дія цього Порядку поширюється на громадян України, захоплених як заручники внаслідок збройної агресії проти України, позбавлених свободи з політичних мотивів або захоплених як військовополонені у зв`язку із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

У цьому Порядку під особами, позбавленими свободи внаслідок збройної агресії проти України, розуміються: військовополонені - особи, позбавлені свободи у зв`язку із захистом незалежності, державного суверенітету та територіальної цілісності України, які належать до складу органів сектору безпеки і оборони України та до однієї з категорій осіб, визначених Женевською конвенцією про поводження з військовополоненими та I Додатковим протоколом, а також особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Рішення про визнання особи, включеної до сформованого СБУ переліку звільнених осіб, такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України, приймається міжвідомчою комісією, яка утворюється Мінреінтеграції (п.6 Порядку).

Положення про міжвідомчу комісію та її персональний склад затверджуються Мінреінтеграції.

Після повернення звільнених осіб на територію України їм виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 100 тис. гривень за рахунок та в межах коштів, передбачених за програмою Заходи щодо захисту і забезпечення прав та свобод осіб, які позбавлені (були позбавлені) особистої свободи незаконними збройними формуваннями, окупаційною адміністрацією та/або органами влади Російської Федерації з політичних мотивів, а також у зв`язку з громадською, політичною або професійною діяльністю вказаних осіб, підтримки зазначених осіб та членів їхніх сімей, заходи з реінтеграції населення тимчасово окупованих територій, виплати державних стипендій імені Левка Лук`яненка (п.12 Порядку).

Для виплати допомоги звільнена особа звертається до Мінреінтеграції з відповідною заявою, в якій зазначаються реквізити її особового рахунка, відкритого у банківській установі, на який перераховується допомога (п.13 Порядку).

До заяви додаються:

копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України особи, яку було незаконно позбавлено особистої свободи;

копія довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків особи, яку було незаконно позбавлено особистої свободи (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

копія паспортного документа іноземця або особи без громадянства та документ, що підтверджує законність їх перебування на території України.

Мінреінтеграції після зіставлення заяви та документів, зазначених у пункті 13 цього Порядку, з переліком осіб, визнаних міжвідомчою комісією такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, перераховує відповідні кошти на особовий рахунок особи, відкритий у банківській установі, який зазначено в заяві (п.15 Порядку).

На виконання пункту 6 Порядку №1122 наказом Мінреінтеграції «Про утворення міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист» від 17.07.2020 № 57, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.08.2020 за № 779/35062 (далі - наказ № 57), утворено міжвідомчу комісію з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист (далі - міжвідомча комісія), та затверджено Положення про неї.

Наказ № 57 набрав чинності з дня його офіційного опублікування, а саме 21.08.2020.

Також вказаним наказом було затверджено «Положення про міжвідомчу комісію з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист» (далі - Положення).

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 та ч.4 розділу 4 Положення, основними завданнями Комісії є прийняття рішення про визнання особи, включеної до сформованого СБУ переліку звільнених осіб, такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України.

Для прийняття рішення, передбаченого підпунктом 1 пункту 1 цього розділу, особа, позбавлена особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, член сім`ї, близький родич, законний представник або представник, який діє за довіреністю в інтересах такої особи, звертаються до Мінреінтеграції з письмовим зверненням. До звернення додаються:

1) копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України особи, позбавленої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та заявника (а у разі, якщо заявником є представник, який діє за довіреністю - також, копія такої довіреності);

2) відомості або документи, що підтверджують факт та обставини позбавлення особи свободи внаслідок збройної агресії проти України;

3) інші документи та/або інформація, які заявник вважає за потрібне додати до звернення.

Підставами для відмови у визнанні особи такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України та/або наданні бюджетних коштів є:

1) набуття законної сили обвинувальним вироком суду України стосовно особи, позбавленої свободи внаслідок збройної агресії проти України, або позбавленої особистої свободи незаконними збройними формуваннями, окупаційною адміністрацією та/або органами влади Російської Федерації на тимчасово окупованих територіях України та/або території Російської Федерації у зв`язку з її громадською, політичною або професійною діяльністю, у зв`язку із вчиненням нею злочину проти основ національної безпеки України, вчиненням або сприянням вчиненню терористичного акту, в тому числі втягненням у вчинення терористичного акту, публічними закликами до вчинення терористичного акту, створенням терористичної групи чи терористичної організації, фінансуванням тероризму, вчиненням злочину у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, злочинів проти встановленого порядку несення військової служби (військові злочини), злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку;

2) неподання/подання не в повному обсязі документів, відомостей, передбачених цим Положенням, або подання їх неналежною особою.

З аналізу вищевказаних нормативно-правових актів та фактичних обставин справи, судом встановлено, що позивач діючи відповідно до Порядку, 06.07.2020 звернувся до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України з письмовим зверненням, у якому просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі 100000 грн.

Розглядаючи вказану заяву Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України досить тривалий час (з 06.07.2020 по 19.11.2020) фактично не прийняло жодного рішення, а тільки надіслало на адресу відповідача лист №22/т-944-22-1688 від 19.11.2020, у якому позивача проінформовано, що наразі Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України розробляється нормативно-правовий акт, що дозволить комплексно вирішити питання осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення та забезпечити виплату одноразової грошової компенсації громадянам України, захоплених як заручники внаслідок збройної агресії проти України, позбавлених свободи з політичних мотивів або захоплених як військовополонені, (після їх звільнення) у зв`язку із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Також відповідач проінформував позивача, що в отриманому від СБУ та сформованому нею переліку звільнених осіб, відомості про позивача відсутні.

Дані дії відповідача не відповідають алгоритму дій, який визначений вищевказаними Порядком та Положенням, а саме Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України отримавши заяву позивача, повинно було передати її на розгляд Міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист, що чітко визначено ч.2 розділу 4 Положення.

Вказана Комісія за наслідками розгляду вказаної заяви, повинна була прийняти одне з двох рішень «Про визнання особи, включеної до сформованого Службою безпеки України переліку звільнених осіб, такою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України», або відмовити у такому визнанні.

З матеріалів справи судом не встановлено, що вказане питання взагалі розглядалось комісією, не зважаючи на те, що вона була створена 21.08.2020, а відповідь позивачу надана 19.11.2020.

У зв`язку з викладеним, судом встановлено, що Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України допущена бездіяльність щодо передачі на розгляд Комісії заяви позивача.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Комісії щодо неприйняття рішення про визнання ОСОБА_1 включеним до сформованого СБУ переліку звільнених осіб, таких, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України та зобов`язання комісії прийняти рішення про визнання позивачем включеним до сформованого СБУ переліку звільнених осіб, таких, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, суд вважає передчасними, оскільки судом не встановлено, що заява позивача взагалі передавалась на розгляд Комісії від Мінреінтеграції, у зв`язку чим вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 100000 грн. на підставі поданої заяви від 06.07.2020, то суд також вважає вказану вимогу передчасною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.15 Порядку, безумовною підставою для здійснення вказаної виплати є наявність даних позивача у переліку осіб, визнаних міжвідомчою комісією такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, у той же час, як встановлено судом, вказане питання взагалі не розглядалось Комісією.

Разом з тим, суд, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог, для ефективного захисту прав позивача та визнати протиправною бездіяльність Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України щодо ненадання заяви позивача від 06.07.2020 на розгляд Міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за потрібне зобов`язати Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України передати на розгляд Міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист заяву позивача від 06.07.2020.

Також суд зазначає, що на даний час неможливо зобов`язати Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України за наслідками прийнятого Комісією рішення виплатити позивачу спірну грошову допомогу, оскільки вказане зобов`язання буде залежне від певних умов, які на час розгляду даної справи ще не настали, що виключає можливість виконання рішення суду у даній частині.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист, третя особа - Служба безпеки України про визнання відмови та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України щодо ненадання заяви ОСОБА_1 від 06.07.2020 на розгляд Міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Зобов`язати Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (пл. Лесі Українки, 1, м. Київ, 01196, ) передати на розгляд Міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з визнанням осіб такими, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, та здійсненням заходів, спрямованих на їх соціальний захист заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 06.07.2020.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько