Справа № 440/8112/20
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року Справа № 440/8112/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Вязун К.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Зорченко О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії. Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

31 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування висновку про результати проходження ОСОБА_1, як кандидатом практичної підготовки в Офісі Генерального прокурора від 10 листопада 2020 року; зобов`язання відповідача повторно призначити практичну частину стажування відносно ОСОБА_1 , яке буде відповідати вимогам Наказу Генерального прокурора №11 від 10 січня 2020 року "Про затвердження Порядку проведення добору на зайняття вакантної посади прокурора" та Наказу Генерального прокурора № 15 від 10 січня 2020 року "Про затвердження Порядку проходження стажування в органах прокуратури" в іншому Департаменті Офісу Генерального прокурора.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням першої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора № 1 від 24.09.2020 позивача визнано таким, що успішно пройшов добір. Наказом Генерального прокурора від 01.10.2020 № 2602ц "Про направлення на стажування кандидатів на посаду прокурора його направлено на стажування до Тренінгового центру прокурорів України. На думку позивача, ним успішно пройдено стажування згідно індивідуального плану, проте керівником практичної підготовки ОСОБА_2 складено висновок про неуспішне проходження ОСОБА_1 стажування.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

11.02.2021 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що процедуру проходження стажування ОСОБА_1 відповідачем додержано. Також відповідач вважає, що оцінка результатів стажування є дискреційним повноваженням посадової особи Офісу Генерального прокурора. Крім того, на думку відповідача, оскаржений позивачем висновок не є актом індивідуальної дії. Також відповідач зазначає, що Порядком не передбачено повторне призначення практичної частини стажування.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

01.03.2021 судом отримано відповідь на відзив, у якій позивач наполягав на тому, що йому не було створено належних умов стажування. Також позивач зазначав, що законодавством не передбачено такої стадії стажування як співбесіда з керівництвом. Крім того, позивач зазначив, що оскаржений ним висновок є підставою для прийняття керівником органу прокуратури рішення про неуспішне проходження стажування.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або повідомлення причин неявки.

Враховуючи достатність доказів справи суд вирішив розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Рішенням Першої та Другої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора "Про допуск кандидатів до участі в доборі" ОСОБА_1 було допущено до участі в доборі.

Рішенням першої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора № 1 від 24.09.2020 "Про успішне проходження кандидатами добору" ОСОБА_1 визнано таким, що успішно пройшов добір.

Згідно наказу Генерального прокурора від 01.10.2020 № 2602ц "Про направлення на стажування кандидатів на посаду прокурора Офісу Генрального прокурора" ОСОБА_1 направлено до Тренінгового центру прокурорів України для проходження теоретичної підготовки, яку позивач успішно пройшов.

Відповідно до наказу Генерального прокурора від 22.10.2020 № 2687ц ОСОБА_1 направлено для проходження практичної частини стажування до другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів ДБР Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів ДБР, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях, керівником якого визначено ОСОБА_2 .

За результатами практичної підготовки керівником практичної підготовки ОСОБА_2 складено висновок про неуспішне проходження ОСОБА_1 стажування (практичної підготовки) від 10.11.2020, обґрунтоване моральними та діловими якостями кандидата на посаду, невиконання ним практичного завдання.

Позивач не погодився із вказаним висновком та звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 запроваджено реформування органів прокуратури.

Пунктом 20 розділу ІІ "Прикінцевих і перехідних положень" Закону № 113-ІХ визначено, що у разі оприлюднення відповідного оголошення про добір на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора особи, які не займали посаду прокурора на день набрання чинності цим Законом, мають право, за умови відповідності вимогам, визначеним статтею 27 Закону України "Про прокуратуру", взяти участь у доборі на вакантні посади прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, які з`явилися після звільнення прокурорів за власним бажанням, неуспішного проходження прокурорами атестації або з інших підстав. Для участі у доборі кандидати подають документи, передбачені статтею 30 Закону України "Про прокуратуру". Порядок проведення добору затверджується Генеральним прокурором.

Добір включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності кандидата вимогам професійної компетентності і доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками кандидати виконують письмове практичне завдання.

Добір може включати інші етапи, які визначаються у Порядку проведення добору на зайняття вакантної посади прокурора.

На виконання зазначеної норми наказами Генерального прокурора від 10.01.2020 № 11 та № 15 затверджено Порядок проведення добору на зайняття вакантної посади прокурора (далі - Порядок № 11) та Порядок проходження стажування в органах прокуратури (далі - Порядок № 15). Одним з етапів добору є проходження стажування.

Пунктом 58 Порядку № 11 та пунктом 2 Порядку № 15 визначено, що протягом одного дня з моменту оприлюднення загального рейтингу кандидатів, які успішно пройшли добір, у випадку прийняття рішення про направлення кандидата на проходження стажування на офіційному вебсайті Генерального прокурора оприлюднюється повідомлення про дату, час та місце початку проходження стажування.

Пунктом 1 розділу І Порядку № 15 визначено процедуру проходження стажування кандидатами на посаду прокурора, які успішно пройшли добір на зайняття вакантної посади прокурора відповідно до загального рейтингу кандидатів та щодо яких прийнято рішення про направлення на стажування до органу прокуратури.

Згідно з пунктом 2 розділу І цього Порядку стажування проводиться з метою підготовки кандидата до самостійної роботи на посаді прокурора, оволодіння навичками та вміннями прокурорської діяльності.

Строк та місце проходження стажування визначаються керівником органу прокуратури (п. 4 розділу ІІ Порядку № 15).

За приписами пункту 5 розділу ІІ Порядку № 15 стажування складається з таких етапів: 1) теоретична (первинна) підготовка; 2) практична підготовка.

Теоретична та практична підготовка проходять відповідно до програми стажування, яка затверджується керівником Тренінгового центру прокурорів України за погодженням із керівником органу прокуратури (п. 6 розділу ІІ Порядку № 15).

Згідно пункту 10 розділу ІІ Порядку № 15 після завершення практичної підготовки керівник практичної підготовки складає висновок про результати проходження кандидатом практичної підготовки за формою, визначеною у додатку 2 до цього Порядку. У висновку надається оцінка володінню кандидатом основними навичками застосування законодавства за напрямами прокурорської діяльності, а також вказується про успішне або неуспішне проходження кандидатом практичної підготовки. Висновок надсилається керівнику органу прокуратури.

Пунктом 11 Розділу ІІ Порядку № 15 визначено, що організацію та загальне керівництво стажуванням здійснює керівник органу прокуратури, який призначає керівника практичної підготовки в органі прокуратури з числа найбільш кваліфікованих і досвідчених працівників; створює особам, які проходять стажування, належні умови стажування та вживає необхідних заходів для забезпечення своєчасного набуття ними необхідних професійних знань і практичних навичок; у разі отримання висновків про успішне проходження кандидатом теоретичної та практичної підготовки приймає рішення про успішне проходження таким кандидатом стажування; у разі отримання висновку про неуспішне проходження кандидатом теоретичної або практичної підготовки приймає рішення про неуспішне проходження таким кандидатом стажування.

З наведених правових приписів слід дійти висновку, що оцінку володіння кандидатом на посаду прокурора основними навичками застосування законодавства за напрямами прокурорської діяльності здійснює керівник практичної підготовки.

Отже, повноваження керівника практичної підготовки стажування, уповноваженого керівником відповідного органу прокуратури, щодо складення висновку про успішне/неуспішне проходження кандидатом практичної підготовки є дискреційним, внаслідок чого суд в межах цієї справи позбавлений можливості здійснити оцінку володіння позивачем основними навичками застосування законодавства за напрямами прокурорської діяльності.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у подібних правовідносинах у постанові від 01.08.2018 у справі № 826/26007/15.

Крім того, суд зауважує, що оскаржений позивачем висновок має рекомендаційний характер, адже за приписами пункту 11 Розділу ІІ Порядку № 15 остаточне рішення приймає керівник органу прокуратури.

Разом з тим, рішення керівника органу прокуратури про неуспішне проходження позивачем стажування в межах цієї справи позивачем не оскаржується.

В контексті наведеного суд вважає за необхідне застосувати правові висновки Верховного Суду викладені ним у постановах від 18 жовтня 2019 року у справі №813/38/16, від 27 лютого 2020 року у справі № 440/569/19, які полягають у наступному.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

За приписами статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Виходячи зі змісту наведених норм, судовому захисту підлягає лише порушене право особи. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Якщо ж таке право не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №295/14795/16-а, від 23.11.2018 у справі №296/10121/17, від 29.01.2019 у справі №826/10853/17, від 05.03.2019 у справі №360/2334/17, від 15.04.2020 у справі №818/294/18 .

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора ( вул. Різницька, 13/15, м. Київ, м. Київ, ) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Повне рішення складено 20 квітня 2021 року.

Суддя К.І. Клочко