Справа № 640/25910/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Київ № 640/25910/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом доОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування періоду роботи позивача з 11.09.1990 по 30.11.1994 та відмову у призначені пенсії;

2) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу період роботи з 11.09.1990 по 30.11.1994, призначити та виплатити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.09.2019.

Позивач також просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 840,8 грн та на професійну правничу допомогу у сумі 7500,00 грн.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.09.2019 він звернувся із заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Однак, згідно з листом №2600-0213-8/147717 від 16.10.2020 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії посилаючись на відсутність у позивача необхідного страхового стажу.

Також, відповідач повідомив, що до страхового стажу Позивача не було зараховано період з 11.09.1990 по 30.11.1994 у зв`язку з тим. що запис про звільнення завірений печаткою УРСР, яка припинила своє існування 24.08.2019.

На думку позивача, відповідач протиправно не зарахував період з 11.09.1990 по 30.11.1994 до його трудового стажу.

Відтак, позивач вважає за необхідне просити суд визнати таку бездіяльність Відповідача протиправною та зобов`язати його зарахувати період його трудового стажу з 11.09.1990 по 30.11.1994 та призначити та виплачувати пенсію Позивачу з 24.09.2019.

Позивач зазначає, що підстави відмови відповідача у зарахуванні спірного періоду трудового стажу та, відповідно, призначення пенсії є формальними, оскільки висновки відповідачем зроблені на припущеннях, без проведення належної перевірки.

Також звертає увагу на те, що з копії трудової книжки позивача вбачається, що записи про прийняття, переведення та звільнення завірені печаткою, як того вимагає п. 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 (у редакції, що діяла на час внесення спірних записів до трудової книжки). Разом з тим, вказаний нормативно-правовий акт, а також і інші, що регулюють порядок ведення трудових книжок, не містить вимог щодо оформлення печатки та не пов`язує з цим дійсність/недійсність записів, внесених до трудової книжки.

Наявність же сумнівів у Відповідача щодо правильності заповнення трудової книжки Позивача, як зазначено у позові, може бути підставою для проведення перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу. Неточності в зазначенні номеру та дати наказу про звільнення, а так само і в оформленні печатки, якою завірені записи (на що посилається Відповідач), не може нівелювати відомості трудової книжки, та позбавляти Позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого мною трудового стажу.

Позиція відповідача.

Відповідач просить відмовити у позові та звертає увагу на наступне.

Так, зазначає, що представник Позивача І. Хомич звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з адвокатським запитом від 10.10.2020 № 1128-10/20 (далі - адвокатський запит).

Адвокатський запит було обґрунтовано тим, що між Адвокатським бюро «Івана Хомича», в особі його директора - адвоката Хомича Івана Олександровича, та ОСОБА_1 було укладено договір щодо надання правової допомоги та представництва інтересів у справі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У відзиві зазначається, позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії.

На звернення Клієнта з приводу документів та архівної справи «Комплексного кооперативу Ленінградського району міста Києва «Авангард» до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації ним було отримано листа, що архівні документи до ради не передавались. З Державного архіву міста Києва надійшов лист, що їм документи з підприємства не передавались.

Представник просив надати відповідь за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 18.09.2019.

У разі задоволення заяви ОСОБА_1 та призначення йому пенсії просив повідомити про те, у якому розмірі йому призначено пенсію та з якого часу?

У разі відмови у призначення пенсії ОСОБА_1 представник просив надати інформацію про те, з яких причин йому було відмовлено, а саме - чи усі періоди трудового стажу зараховано, чи було ГУ ПФУ в м. Києві зроблено запити з метою підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 .

На запит було надано відповідь на адвокатський запит представнику Позивача листом від 16.10.2020 № 2600-0213-8/147717.

Так, надано інформацію, що громадянин ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ) звернувся із заявою від 18.09.2019 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Статтею 26 Закону передбачено, що з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року особи після досягнення віку 60 років мають право на призначення пенсії за віком за наявності страхового стажу не менше 26 років.

Страховий стаж, який дає право на призначення пенсії, визначаються на дату досягнення пенсійного віку, а наявний страховий стаж - на дату звернення (страховий стаж обчислюється по місяць звернення за призначенням пенсії).

Згідно наданих документів та даних персоніфікованого обліку страховий стаж громадянина ОСОБА_1 склав 25 років 3 місяці 7 днів.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 11.09.1990 по 30.11.1994, оскільки запис про звільнення закріплено печаткою УРСР, яка припинила своє існування 24.08.1991.

У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу громадянину ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до поданої заяви від 18.09.2019.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.11.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 24.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у судовому засіданні. Вказану справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом обставини.

Так, у даному випадку учасниками справи не спростовуються та не заперечуються наведені вище обставини звернення відповідача та відмови відповідача у призначенні пенсії з наведених вище підстав, вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а відтак є встановленими.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року особи після досягнення віку 60 років мають право на призначення пенсії за віком за наявності страхового стажу не менше 26 років.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, тобто до січня 2004 року, зараховуються до стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконана на підставі трудового договору на підприємствах установах організаціях, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах і кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

В той же час, ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів п. 3 Порядку № 637, підтвердження трудового стажу необхідне в разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1.1 вказаної Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2 Інструкції передбачено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться:

відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;

відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;

відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України;

відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.3 Інструкції).

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (п. 2.8 Інструкції).

Відтак, усі записи в трудові книжці здійснюються роботодавцем.

Так, досліджуючи надану позивачем трудову книжку та перевіряючи наявність трудового стажу у позивача, судом встановлено такі записи у трудовій книжці (відносно спірних відносин):

запис № 13 від 10.09.1990 про звільнення з кооперативу «Новий комплекс» по переводу до кооперативу «Авангард» згідно ст. 36 п. 5 КЗОП УРСР;

запис № 14 від 11.09.1990 про прийняття на роботу в кооператив «Авангард» відповідно до протоколу загальних зборів;

запис № 14 (визнана недійсною за підписом та печаткою комплексного кооперативу «Авангард»);

запис № 15 від 30.11.1994 про звільнення з «Комплексного кооперативу Ленінградського району міста Києва «Авангард» за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Підписано головою кооперативу та скріплено печаткою «Комплексного кооперативу Ленінградського району міста Києва «Авангард». На печатці наявне визначення «УРСР».

Наявні подальші записи, як і попередні, відповідачем не заперечуються та не ставляться під сумнів.

Натомість, суд вважає безпідставним посилання відповідача як у листі-відмові на призначення пенсії так і у відзиві на позовну заяву те, що записи за період з 11.09.1990 по 30.11.1994, оскільки відповідачем нормативно не обґрунтовано вказану підставу для відмови - щодо наявності на печатці кооперативу «УРСР».

Зазначена підстава для відмови у призначенні пенсії не визначена законодавством, а відтак відповідач діяв в порушення ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Та обставина, що на печатці міститься напис «УРСУ» не робить вказані записи юридично дефектними. У разі настання правових підстав для заміни печатки та у разі нездійснення її заміни позивач, як споживач соціальних послуг від держави, не може у зв`язку з цим зазнавати негативних наслідків.

Як вже неодноразово зазначалося судами в інших справах, позивач не заповнює трудову книжку та не може нести негативних наслідків навіть у випадку неточностей.

Можливі недоліки щодо ведення та заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії особі, оскільки, як вже було зазначено судом, трудова книжка ведеться та заповнюються керівником підприємства, а відтак позивач не може нести відповідальності за правильність ведення та заповнення трудової книжки роботодавцем.

У даному випадку записи у трудовій книжці послідовні та не викликають сумнівів щодо їх юридичної значимості.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За таких умов, судові витрати, здійснені позивачем, стягуються відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Наведене стосується і підтверджених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7500,00 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДР: 42098368), які вчинені при вирішенні питання про призначення пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) та які полягають у відмові у зарахуванні йому стажу (періоду) роботи з 11.09.1990 по 30.11.1994 у «Комплексного кооперативу Ленінградського району міста Києва «Авангард» та відмову у призначені ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудряська, 16, код ЄДР: 42098368) зарахувати ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) стаж (період) роботи з 11.09.1990 по 30.11.1994 у «Комплексного кооперативу Ленінградського району міста Києва «Авангард», а також призначити та виплатити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.09.2019.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудряська, 16, код ЄДР: 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 840,80 грн. (квитанція від 21.10.2020 № 32027).

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудряська, 16, код ЄДР: 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) суму витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін