Справа № 759/6390/20
Суддя: Войтенко Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6390/20

пр. № 2-а/759/24/21

14 квітня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Семененко В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою поліцейського СРПП Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області сержанта поліції Снігура Анатолія Анатолійовича серії БАА №207076 від 12.04.2020, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що 12.04.2020 о 18 год 00 хв в с.м.т. Димер по вул. Київській, керуючи транспортним засобом NISSAN QUASHQAI д.н.з. НОМЕР_1 здійснив обгін ближче за 50 м до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.п. 14.6 а, 14.6 в ПДР України. Позивач пояснює, що на ділянці дороги по вулиці Київській у с.м.т. Димер Вишгородського району Київської області розміщено 2 пішохідних переходи, відстань між якими орієнтовно складає 500 м. Одразу після прослідування перехрестя і першого пішохідного переходу, позивач розпочав маневр обгону, який завершив більше ніж за 50 м до другого пішохідного переходу, що вдалось здійснити, зважаючи на низьку швидкість руху транспортного засобу, який обгонявся. Таким чином, фактів здійснення обгону ближче ніж за 50 м до пішохідного переходу, рівно як і обгону на перехресті допущено не було. Відтак, позивач вважає винесену постанову необґрунтованою та просив постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №207076 від 12.04.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу - скасувати.

Ухвалою суду від 23.04.2020 року позов було залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою суду від 06.11.2020 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих донеї документів, які відповідач отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення, однак у встановлений судом строк відзив на позов подано не було.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Так само не було направлено на адресу суду заяв або заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Додатково пояснив, що звертався щодо неправомірних дій з боку працівників поліції та отримав відповідь Начальника Вишгородського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області згідно із якою, його звернення було уважно розглянуто, та повідомлено, що за результатами проведеної перевірки з працівниками патрульної поліції були проведені заняття з по вивченню та вдосконаленню знань ПДР та адміністративного законодавства.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином, відзив на адміністративний позов ним подано не було.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судовим розглядом встановлено, що постановою поліцейського СРПП Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області сержанта поліції Снігура Анатолія Анатолійовича серії БАА №207076 від 12.04.2020, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що 12.04.2020 о 18 год 00 хв в с.м.т. Димер по вул. Київській, керуючи транспортним засобом NISSAN QUASHQAI д.н.з. НОМЕР_1 здійснив обгін ближче за 50 м до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.п. 14.6 а, 14.6 в ПДР України.

Вказані дії позивача кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Спірні відносини врегульовано Законами України «Про національну поліцію», «;Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами КУпАП.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України регламентовано право на судовий захист, яке передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил обгону.

Згідно із п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п.п. 14.6 в) ПДР України, обгін заборонено, зокрема, ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Горизонтальна розмітка 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 («зебра», у тому числі червоно-білого кольору) - позначають нерегульований пішохідний перехід.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Враховуючи відсутність будь-яких доказів, що підтверджують наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та спростування аргументів, висловлених позивачем, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії серії БАА №207076 від 12.04.2020підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 КУпАП, ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №207076 від 12.04.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 19.04.2021.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач: Вишгородський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Київській області (місцезнаходження: Київська область, м.Вишгород, вул. Кургузова, 3 м).

Суддя Ю.В. Войтенко