Справа № 200/2241/21-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 р. Справа№200/2241/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він 12.10.2010 року був звільнений у запас відповідно до п. «а» ст. 64 положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС на пенсію з посади заступника начальника Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області, вислуга років становить 38 років, спеціальне звання - підполковник міліції.

З цього періоду часу він перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно Закону України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі- Закон 2262-Х11 ).

На підставі Закону України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон 2262-ХІІ ), відповідно до ст.13 Закону - 2262-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсії, йому була призначена пенсія у розмірі 90 % від всієї суми грошового забезпечення.

У березні 2018 р. відповідач здійснив перерахунок пенсії відносно позивача ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р., відповідно до Постанови КМУ від 21.02.2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), Постанови КМУ від 13.02.2008 р. № 45, якою затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно Закону № 2262-Х1І.

Грошове забезпечення для перерахунку його пенсії відповідачем встановлено 8644, 25 грн., згідно довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області від 13.03.2018 р. за № 3635 лк.

Основний розмір пенсії відповідач встановив - 70% грошового забезпечення або 6050,98 грн.

17.04.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою встановити розмір пенсії 90 % або в сумі 7779, 83 грн. (8644,25 х 90%) відповідних сум грошового забезпечення, який йому було призначено з 13 жовтня 2010 р. різницю 20 % (90%-70%), а в сумі 1728,85 грн. перерахувати з 01 січня 2016 р. і сплатити йому негайно на розрахункову карту Ощадбанку однією сумою без граничного обмеження.

Відповідач відмовив у проведені перерахунку пенсії в розмірі 90 %, про що йому повідомив листами.

З таким рішенням позивач не погодився та звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії.

Рішенням від 25.06.2020 р. по адміністративній справі № 200/4899/20-а Донецький окружний адміністративний суд частково задовольнив його позовні вимоги визнавши протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення позивачу ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення у зв`язку із внесенням змін до грошового забезпечення поліцейських, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та від 21.02.2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям».

Суд також зобов`язав Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області № 3635лк від 13.03.2018 р. для перерахунку пенсії, з урахуванням грошового забезпечення поліцейських та виплачених сум, з 01.01.2016 р.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2020 р. апеляційну скаргу повернуто заявнику, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.06.2020 р. набрало законної сили.

21.10.2020 р. позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про примусове виконання рішення.

До середини лютого 2021 року від ГУ ПФУ в Донецькій області ним не було отримано листа, щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.06.2020 р. по справі № 200/4899/20-а, але в жовтні 2020 р. відбулося підвищення розміру пенсії. Тобто був проведений перерахунок його пенсії. Що стосується доплати до пенсії за період 01.01.2016 по жовтень, то її перераховано не було.

Позивач направив 08.01.2021 р. заяву про виплату недоотриманої пенсії відповідачу.

У відповіді від 09.02.2021 р. ГУ ПФУ вказано, що рішення Донецького окружного суду від 25.06.2020 р. по справі № 200/4899/20-а виконано в повному обсязі, а також вказано, що виплата доплати за період з 01.01.2016 по 02.09.2020 року у загальній сумі 96930,96 грн. за рішенням суду буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

З таким рішенням позивач не згоден та просить суд

1. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна,3, код ЄДРПОУ - 13486010) на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену пенсію (заборгованість з пенсії) за період з 01 січня 2016 р. по 02 вересня 2020 р. включно у розмірі 96930,86 грн. (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот тридцять гривень вісімдесят шість копійок).

2. Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна,3, код ЄДРПОУ - 13486010) на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену пенсію (заборгованість з пенсії) за період з 01 січня 2016 р. по 02 вересня 2020 р. включно у розмірі 96930,86 грн. (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот тридцять гривень вісімдесят шість копійок) у межах суми стягнення за один місяць.

У зв`язку з тим, що позовна заява була подана без дотримання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року позовна заява була залишена без руху.

Зазначеною ухвалою позивачу був встановлений строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в належному розмірі.

Позивач виконав вимоги ухвали, тим самим усунувши недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 22 березня 2021 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

09 квітня 2021 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Відповідач зазначає, у дані справі предметом позову є стягнення суми заборгованості з пенсійних виплат, яка нараховані на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року по справі № 200/4899/20-а.

На виконання вказаного рішення, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивачеві з 01 січня 2016 року, розмір пенсії після перерахунку склав 7779,83 грн. Доплату до пенсії за рішенням суду за період з 03 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року у сумі 1613,59 грн. зараховано у жовтні 2020 року на картковий рахунок позивача, а за період з 01 січня 2016 року по 02 вересня 2020 року в сумі 96 930,86 грн. буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу, оскільки означена сума потребує додаткового фінансування з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного управління просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданим Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 06.06.2000 року та є пенсіонером за вислугу років, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , перебуває на обліку у відповідача, що сторонами не заперечується. (а.с.8-11).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є юридичною особою , 85113, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, 3 та суб`єктом владних повноважень.

17.04.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою встановити розмір пенсії 90 % або в сумі 7779, 83 грн. (8644,25 х 90%) відповідних сум грошового забезпечення, який йому було призначено з 13 жовтня 2010 р. різниця 20 % (90%-70%), а в сумі 1728,85 грн. перерахувати з 01 січня 2016 р. і сплатити йому негайно на розрахункову карту Ощадбанку однією сумою без граничного обмеження.

Відповідач відмовив у проведені перерахунку пенсії в розмірі 90 %.

Позивач не погодився та звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії.

Рішенням від 25.06.2020 року по адміністративній справі № 200/4899/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії був задоволений частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо зменшення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення у зв`язку із внесенням змін до грошового забезпечення поліцейських, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям».

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за вислугою років відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області № 3635лк від 13.03.2018 року для перерахунку пенсії, з урахуванням грошового забезпечення поліцейських та виплачених сум, з 01.01.2016 року.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2020 р. апеляційну скаргу повернуто заявнику, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.06.2020 р. набрало законної сили.

На звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 09 лютого 2021 року 1078-340/К-03/8-0500/21 повідомило, що виплата доплати за період з 01.01.2016 по 02.09.2020 року у загальній сумі 96930,86 грн. за рішенням суду буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. (а.с.21)

Таким чином, спірним питанням є не виплати позивачу нарахованої пенсії у розмірі 96 930,86 гривень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 вказаного Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Нарахована позивачеві пенсія не отримана без вини з його боку, а тому вважається такою, що не отримана з вини відповідача. Адже щодо пенсійного забезпечення тільки відповідач знаходиться у безпосередніх правовідносинах з позивачем. Бездіяльність інших органів державної влади у бюджетних відносинах між собою не може оцінюватися у спорі щодо невиплати позивачеві 96 930,86 грн. через їх знеособлені дії при фінансуванні Пенсійного Фонду України. Правові наслідки для позивача має саме бездіяльність органу Пенсійного фонду України, який є кінцевим представником держави у відносинах щодо виплати особі коштів, необхідних для забезпечення мінімально встановленого законом рівня життя.

Реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів, і яке ґрунтується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від наявності бюджетних асигнувань.

Європейський суд з прав людини зазначив, що в контексті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «майно» охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (п.74 рішення від 02.03.2005 у справі «Von Maltzan and Others v. Germany»). Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Таким чином, ст.1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань».

Держава в особі відповідача обмежила позивача у праві власності на його актив (нараховану пенсію) без законних підстав для цього та відповідної легітимної мети. Відсутність фінансування або інші особливості бюджетного законодавства не впливають на вказаний висновок, оскільки закон не звільняє з таких підстав відповідача від покладених на нього обов`язків. Фінансове забезпечення виплат позивачеві знаходиться у сфері відповідальності держави та не може виправдовувати обмеження права власності особи.

Суд зазначає, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу доплату з пенсії у сумі 96930,86 грн.

Спору щодо розміру нарахованої заборгованості з пенсії між сторонами немає.

Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна,3, код ЄДРПОУ - 13486010) на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену пенсію (заборгованість з пенсії) за період з 01 січня 2016 р. по 02 вересня 2020 р. включно у розмірі 96930,86 грн. (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 86 копійок, підлягають задоволенню.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Нормами статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нараховану, але не виплачену пенсію (заборгованість з пенсії) за період з 01 січня 2016 р. по 02 вересня 2020 р. включно у розмірі 96930,86 грн. підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язкам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб кореспондує право фізичних та юридичних осіб очікувати що ці органи та посадові особи будуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип юридичної визначеності в свою чергу, є складовій принципу верховенства права.

Тому, правомірні очікування позивача на те, що орган державної влади буде діяти тільки на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, не здійснилися.

І таким чином, його право було порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання судових витрат суд зазначає, що у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачкою сума судового збору у розмірі 908 гривень, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна,3, код ЄДРПОУ - 13486010) на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену пенсію (заборгованість з пенсії) за період з 01 січня 2016 р. по 02 вересня 2020 р. включно у розмірі 96930,86 грн. (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот тридцять гривень вісімдесят шість копійок).

Допустити до негайного виконання судове рішення в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна,3, код ЄДРПОУ - 13486010) на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену пенсію (заборгованість з пенсії) за період з 01 січня 2016 р. по 02 вересня 2020 р. включно у розмірі 96930,86 грн. (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот тридцять гривень вісімдесят шість копійок), у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею головуючим 20 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Хохленков