Справа № 640/19036/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Київ № 640/19036/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П. при секретарі судового засідання Кузьмич М.Б., за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - Осадчий О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «МДНБУД»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «МДНБУД» з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 26.02.2020 № , винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Позовні вимоги мотивовані безпідставністю висновків контролюючого органу, викладених в акті від 04.12.2019 № 83/26-15-15-07-01-10/38266391, що складений за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «МДНБУД».

Позивач стверджує, що правомірно сформував дані бухгалтерського та податкового обліку за наслідками взаємовідносин з ТОВ «Вітекс Інвест Плюс», господарські операції з вказаним контрагентом підтверджені належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг спірних операції, зокрема, податковими та видатковими накладними, документами, що підтверджують використання придбаних товарів та послуг у власній господарській діяльності.

З урахуванням викладеного позивач вважає, що викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу про безтоварність фінансово-господарських операцій з вказаним контрагентом є необґрунтованими, а прийняте за результатами розгляду акта перевірки податкове повідомлення-рішення таким, що підлягають скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що посадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки позивача та оформленні її результатів діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а податкове повідомлення-рішення є законним.

Звертав увагу суду, що у ході перевірки позивача були виявлені обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції позивача з контрагентом в охоплений перевіркою період були вчинені виключно з мотивів мінімізації податкових зобов`язань. Зокрема, за наявною у податкового органу інформацією, контрагент позивача є фіктивним підприємством, задіяними у схемах формування необґрунтованої податкової вигоди третім особам.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.08.2020 відкрито провадження у справі №640/19036/20 та призначено судове засідання по справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

У судовому засіданні 31.03.2021 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МДНБУД» як юридична особа зареєстроване 05.07.2012 (номер запису: 1 016053), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У період з 25.11.2019 по 29.11.2019 Головним управлінням ДПС у м. Києві було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «МДНБУД» з метою дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» () показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік.

Результати перевірки оформлені актом від 04.12.2019 № 83/26-15-15-07-01-10/38266391.

В акті перевірки стверджується про порушення ТОВ «МДНБУД»:

- п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток, в періоді, що перевірявся, на суму 69 218,00 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 69 218,00 грн.

Такі висновки податковий орган пов`язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» за лютий та березень 2016 року, які ґрунтуються на аналізі інформації, що зберігається в інформаційних базах даних ДПС України ІС «Податковий блок», Єдиного реєстру податкових накладних та інтернет-порталу Судова влада України. На думку контролюючого органу, контрагент позивача - ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» не мали реальних можливостей для здійснення господарських операцій з надання послуг та поставки товарів.

На обґрунтування правомірності таких висновків податковий орган в акті перевірки зазначив, що ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» документально оформлювало операції щодо придбання штріпсів 05/20, 05/28 та вогнезахисного матеріалу «Ендотерм 400202», будівельних робіт від ТОВ «Вітекс Інвест Плюс».

Податковим органом при проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» було встановлено, що вказане підприємство знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, основний вид діяльності - 46.90 неспеціалізована оптова торгівля. На момент проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «МДНБУД» директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» була ОСОБА_1 . Остання подана декларація з податку на додану вартість з ознаками фінансово-господарської діяльності за березень 2016 року. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларація з податку на прибуток за 2016 рік не подавались.

В результаті аналізу інформаційних баз даних ДПС відповідачем встановлено відсутність зареєстрованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності (користування), об`єктів нерухомості, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів, в тому числі орендованих.

У ході аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та первинних документів контролюючим органом встановлено, що ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» у лютому-березні 2016 року зареєстровано на адресу ТОВ «МДНБУД» податкові накладні з номенклатурою: штріпс 05/20, 05/28, вогнезахисний матеріал «Ендотерм 400202», будівельні роботи. Втім, згідно з відомостями Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» за весь період діяльності було придбано іншу групу товарів/послуг з номенклатурою: черевики в асортим., біжутерія, електротехніка, товарів з номенклатурою, яка була зазначена у податкових накладних, які оформлено на адресу ТОВ «МДНБУД», тобто встановлено невідповідність операцій купівлі/продажу товару/послуг.

Крім того, з аналізу Єдиного реєстру податкових накладних відповідачем встановлено, реєстрацію податкових накладних ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» на адресу контрагентів-покупців з номенклатурою товарів, робіт, послуг: доставка кореспонденції, експедиторські послуги, маркетингові послуги, засувки поворотні, клапани, фритюрниці, духові шкафи, чищення двигунів, пили, заготовки та ін.

Відтак, на думку податкового органу, здійснення операцій такого обсягу за короткий проміжок часу не є можливим за відсутності трудових ресурсів (фахівців з відповідними професійними знаннями), основних фондів та виробничих потужностей (зокрема, складських приміщень, транспортних засобів).

Крім того контролюючий орган зазначає про наявність вироку Шевченківського районного суду в м. Києві від 13.07.2016, яким директора, головного бухгалтера та засновника - ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» ОСОБА_1 визнано винною у чиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України, що свідчить про протиправний характер діяльності ТОВ «Вітекс Інвест Плюс».

Вищенаведене, за твердженням податкового органу, вказує на наявність у первинних документах недостовірних відомостей про учасника надання послуг, фактичну неможливість надання послуг саме задекларованим контрагентом, спрямованість дій платника на отримання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді зменшення бази оподаткування та, як результат, зменшення суми податків, що належать сплаті. Фактично ТОВ «МДНБУД» було проведено фінансово-господарські операції з ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання операцій.

На підставі висновків акта перевірки, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийняте податкове повідомлення-рішення № від 26.02.2020, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 86 523,00 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 69 218,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 17 305,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги позивача ДПС України прийняла рішення від 07.07.2020 № 21226/6/99-00-13-05-06, яким залишила скаргу без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін.

Вважаючи, що вказане податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Суд зазначає, що основним нормативно-правовим актом, що врегульовує спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 № 87, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 за №391/3684, фінансова звітність - це бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства/установи за звітний період.

Звіт про фінансові результати - це звіт про доходи, витрати і фінансові результати діяльності підприємства/установи.

Пунктом 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 № 87 передбачено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками) за звітний період.

Пунктом 32 цього ж положення встановлено, що прибуток (збиток) від звичайної діяльності до оподаткування визначається як алгебраїчна сума прибутку (збитку) від операційної діяльності, фінансових та інших доходів (прибутків), фінансових та інших витрат (збитків).

Відповідно до пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від № 290 від 29.11.1999, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 за № 860/4153, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Згідно з пунктом 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від № 318 від 31.12.1999, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

В силу пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Таким чином, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість задекларованих у податковій звітності показників витрат первинними документами покладається на платника податків.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У свою чергу, під господарською операцією згідно статті 1 вказаного закону розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" ( 852-15 ), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що вимоги, які пред`являються до оформлення первинних документів, мають імперативний характер. Законом встановлені ті реквізити, які мають бути обов`язково вказані при складенні первинного облікового документа та які дозволяють ідентифікувати господарську операцію.

Отже, первинні документи повинні не лише містити повну інформацію про виконану господарську операцію, але й виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Для аналізу сформованих платником даних податкового обліку реальність операції визначається не лише фактичною наявністю та рухом товарів (робіт, послуг), але й реальністю виконання поставки саме задекларованим контрагентом, тобто наявністю прямого зв`язку з конкретним постачальником.

Власне наявність формально складених первинних документів, не опосередкованих фактичним рухом активів між конкретними учасниками господарської операції, не породжує податкових наслідків у вигляді зменшення фінансового результату до оподаткування чи збільшення податкового кредиту.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» податкові наслідки яких контролюючий орган поставив під сумнів, судом встановлено наступне.

Так, з наданих позивачем документів судом установлено, що 01.02.2016 між ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» в особі директора ОСОБА_1 (продавець) та ТОВ «МДНБУД» в особі директора Міщук М.М. (покупець) був укладений договір №01/02/16, за змістом якого продавець продає, а покупець купує товар згідно специфікації, зокрема, штріпс 05/20, 05/28 у кількості 27 792,10 кг, вогнезахисний матеріал «Ендотерм400202» у кількості 940,00 кг (а.с.58, 59, 60).

Згідно з пунктом 3.1 даного договору, вартість товару буде визначатися на момент формування рахунку-фактури.

В силу пункту 3.2 договору всі платежі за товар здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок продавця згідно рахунку-фактури.

Строк оплати: протягом одного робочого дня з дати поставки та надання видаткової накладної (пункт 3.3 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору передача товару здійснюється за місцезнаходженням продавця.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано видаткову накладну від 10.03.2016 № 16 на товар вогнезахисний матеріал «Ендотерм 400202» на суму 99 264,00 грн., в тому числі ПДВ 16 544,00 грн., від 01.02.2016 № 5 на товар штріпс 05/20, 05/28 на суму 203 104,67 грн., у тому числі ПДВ на суму 33 850,78 грн., рахунок на оплату №10 від 10.03.2016 на суму 99 262,00 грн., у тому числі ПДВ 16 544,00 грн., банківські виписки, податкові накладні від 10.03.2016 № 12 на суму 99 264,00 грн., у тому числі ПДВ 16 544,00 грн., від 01.02.2016 № 1 на суму 203 104,67 грн., в тому числі ПДВ на суму 33 850,78 грн. (а.с.59-71).

01.03.2016 між ТОВ «МДНБУД» в особі директора Міщука М.М. (замовник) та ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» в особі директора ОСОБА_1 (підрядник) був укладений договір №01/03/2016, за умовами якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами виконати і здати замовникові ремонтно-будівельні роботи на об`єктах, визначених замовником, відповідно з переліком робіт, зазначених в приблизних Договірних цінах та кошторисних рахунках, що є невід`ємною частиною цього договору, в обумовлений цим договором строк, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти виконані роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт і матеріалів підрядника.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.2 договору початок виконання робіт - дев`ять робочих днів з дати передання замовникові будівельного майданчику.

Закінчення виконання робіт - 90 календарних днів з дати початку виконання робіт, якщо строк виконання робіт не подовжено.

В силу пункту 3.1 договору замовник передає в строк не пізніше 10 робочих днів після укладення договору підряднику на період виконання робіт і до їх закінчення: придатний для виконання робіт будівельний майданчик разом з усіма необхідними для користування ним документами; кошторисну документацію, затверджену та підписану сторонами.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що підрядні роботи виконуються з матеріалів, силами і засобами підрядника. Постачання матеріальних ресурсів по цьому договору може здійснювати замовник.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що підрядник має право за письмовим погодженням із замовником використовувати окремі приміщення об`єкту до його здачі для розташування своїх працівників і працівників субпідрядників, які приймають участь у виконанні робіт, складування матеріальних цінностей.

Відповідно до пункту 5.4 договору замовник зобов`язаний передати підрядникові належної якості матеріали, устаткування, поставка яких покладається на замовника; забезпечити підрядника вільним доступом на майданчик для проведення робіт, водопостачанням, електроенергією та приміщеннями для розміщення та зберігання матеріальних ресурсів.

Згідно з пунктом 6.2 договору передання-прийняття робіт оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно з пунктом 7.1 договору договірна ціна підрядних робіт на будівництво об`єкту формується на підставі кошторисів та динамічних договірних цін, які є невід`ємною частиною цього договору.

Вартість матеріально-технічних ресурсів та фактичних витрат підрядника відображується у актах приймання-передачі виконаних робіт (пункт 7.2 договору).

Згідно з пунктом 7.3 договору розрахунки з підрядником замовник проводить на підставі актів про виконану роботу шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Загальна вартість робіт, доручених підряднику для виконання складає 98 609,00 грн.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано договірну ціну на будівельні роботи; акт прийому-передачі виконаних робіт за березень 2016 року на будівельні роботи; акт приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів №1 від 16.03.2016; податкову накладну № 21 від 16.03.2016 на суму 98 609,00 грн., банківські виписки (а.с.52-57, 69).

Судом встановлено, що вищевказані договори та податкові накладні, на підставі яких позивачем було сформовано спірні суми податкових вигод за наслідками господарських операцій з ТОВ «Вітекс Інвест Плюс», містять інформацію, що вони підписані директором ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» - ОСОБА_1 . Інші первинні документи по взаємовідносинам з ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» підписані невстановленими особами.

В контексті викладеного судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2016 у справі №761/19593/16-к ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 205-1 Кримінального кодексу України. Вирок суду від 13.07.2016 у справі №761/19593/16-к набрав законної сили 15.08.2016, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень.

У рамках кримінальної справи №761/19593/16-к Шевченківським районним судом міста Києва з`ясовано, що 23.12.2015 ОСОБА_1 , в денний час доби, біля станції метро «Святошин» м. Києва, зустрілась з невстановленою слідством особою, яка запропонувала їй документально значитись директором суб`єкта підприємницької діяльності за грошову винагороду. Усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих невстановленою особою, але, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, ОСОБА_1 , з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, погодилась на таку пропозицію.

Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, 23.12.2015 ОСОБА_1 в денний час доби зустрілась та надала останньому копію власного паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 11.05.07, та копію довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 .

24.12.2015 у денний час доби, ОСОБА_1 , з метою реалізації злочинних дій, зустрілась з вищевказаною невстановленою особою неподалік станції метро «Либідська», де остання надала ОСОБА_1 на підпис заздалегідь підготовлені, за невстановлених обставин, документи, які містили завідомо неправдиві відомості, а саме: Протоколі №2 Загальних зборів учасників ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» від 23.12.15, наказ №3 від 24.12.15 про призначення на посаду директора ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» ОСОБА_1 , договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» від 23.12.15; реєстраційну картку ф.4 по внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ОСОБА_1 , заздалегідь усвідомлюючи про відсутність навиків і досвіду виконання обов`язків керівника підприємства і зайняття підприємницькою діяльністю, та не маючи намір здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені вказаного Товариства, підписала їх. Після чого, невстановлена особа надала ОСОБА_1 грошову винагороду у розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала злочинний умисел, направлений на внесення у документа, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей шляхом їх підписання. Після виконання вказаних дій ОСОБА_1 передала невстановленій особі підписані нею документи.

Під час підписання зазначених документів ОСОБА_1 розуміла, що вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» (7), та, діючи з корисливих мотивів, що полягали в отриманні грошової винагороди, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, вчинила такі дії.

У подальшому, на підставі підписаних ОСОБА_1 документів, які вона передала вищезгаданій невстановленій особі, у відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві невстановленою особою проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців за №0055321 від 28.12.15.

Згідно з протоколом допиту свідка від 25.04.2016 ОСОБА_1 фінансово-господарську діяльність ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» не вела, ніяких господарських, бухгалтерських та податкових документів не підписувала. Податкову звітність підприємства вона не складала та до контролюючих органів не надавала. Банківськими рахунками підприємства не керувала, операції по перерахуванню грошових коштів не здійснювала.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , від імені якої підписані первинні бухгалтерські документи у взаємовідносинах ТОВ «Вітекс Інвест Плюс», зареєструвала останнє без мети здійснення підприємницької діяльності та не брала участі у його діяльності.

За позицією, висловленою Верховним Судом України у постановах від 05.03.2012 у справі №21-421а11, від 22.09.2015 у справі № 810/5645/14, податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

Свідчення осіб, які підписали первинні документи за результатами спірних господарських операцій, про відсутність наміру виконувати обов`язки директорів, здійснювати господарську діяльність, утворює підстави для сумніву у належності первинних документів, достовірності здійснених підписів посадових осіб, та, як наслідок, правомірності формування даних бухгалтерського та податкового обліку платника податку.

Згідно з позицією, що викладена в постанові Верховного Суду України від 17.11.2015 у справі 2а/3264/11/1070, Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах дійшла висновку, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Дана правова позиція також підтримана Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі 816/2134/16.

Суд зауважує, що платник податку повинен бути розумним та обачливим при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів (послуг), що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Отже, заходи, спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру на контрагента, не є достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагента як добросовісного партнера, що гарантує виконання своїх зобов`язань.

Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов`язань, але і в рамках податкових правовідносин, та в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.03.2014 у справі № К/9991/26540/11.

Окремо суд зауважує, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору, або відсутність визнання такого договору недійсним, або нікчемним саме по собі не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

Суд вважає за необхідне зазначити, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов`язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, зважаючи на сумнівність ведення господарської діяльності ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» як такої, суд приходить до висновку, що відомості про фактичне виконання укладених договорів є недостовірні, а документи, які підтверджують такі відомості є наслідками укладення фіктивних угод.

Відтак, спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 26.02.2020 є правомірним, а підстави для його скасування відсутні.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду належні і достатні докази, які спростовують достовірність відомостей первинних документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за правочинами з ТОВ «Вітекс Інвест Плюс», а відтак довів правомірність свого рішення.

Водночас позивачем не було спростовано доводів відповідача про безтоварність господарських операцій з ТОВ «Вітекс Інвест Плюс», у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2-5, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МДНБУД» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 20.04.2021.

Суддя Т.П. Балась