Справа № 120/796/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

19 квітня 2021 р. Справа № 120/796/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради. У позовній заяві позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 47 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради № 567 від 21.08.2020 «Про розгляд клопотання ОСОБА_1 »;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки на території Якушинецької об`єднаної територіальної громади, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту, кадастровий номер :05:001:0065 (землі запасу), із врахуванням правової оцінки суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що в липні 2020 звернулася до відповідача із колективним клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на кожного, площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність за межами населеного пункту села Майдан Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :05:001:0065 (землі запасу).

Рішенням відповідача від 21.08.2020 № 567 відмовлено у наданні дозволу у зв`язку із тим, що земельна ділянка за кадастровим номером :05:001:0065 зареєстрована як земельна ділянка для сінокосіння і випасання худоби.

Не погоджуючись із рішенням, позивачка звернулася до суду, оскільки, на її думку, відповідачем порушено ст. 118 Земельного кодексу України, якою передбачено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення документації.

Ухвалою від 08.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

15.04.2021 на адресу суду від позивачки надійшла заява про забезпечення позову, в прохальній частині якої просить:

- заборонити Якушинецькій сільській раді Вінницького району Вінницької області вчиняти подальші будь які дії щодо (продажу, відчуження, зміни цільового призначення, проведення тендерів з державних закупівель, тощо) та інші дії, що можуть призвести до зміни статусу земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0065 загальною площею 16,3 га, до розгляду судової справи № 120/796/21 по суті та набрання рішенням суду законної сили;

- заборонити державному реєстратору (реєстраторам) Якушинецької сільської ради вчиняти будь які дії щодо зміни даних та внесення інших даних (реєстрації права власності, оренди, тощо) стосовно земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0065 загальною площею 16,3 га;

- зобов`язати державного реєстратора (реєстраторів) Якушинецької сільської ради зареєструвати обтяження та обмеження щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0065 загальною площею 16,3 га.

Заява мотивована тим, що із заперечень відповідача позивачці стало відомо, про прийняття рішення від 12.03.2021 № 211 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок цільове призначення яких змінюється на землі пасовищ на території Якушинецької сільської ради". Відповідно до п. 1 рішення, земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0065 площею - 16,3 га, входить до переліку земельних ділянок щодо яких відповідачем прийнято рішення № 211. Таким чином, на переконання ОСОБА_1 , прийняте Якушинецькою сільською радою рішення № 211 тісно пов`язане з предметом її позову, а його реалізація може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, суд керується такими мотивами.

Встановлено, що в липні 2020 позивачка звернулася до відповідача із колективним клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на кожного заявника, площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність за межами населеного пункту села Майдан Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :05:001:0065 (землі запасу).

Рішенням відповідача від 21.08.2020 № 567 позивачці відмовлено у наданні дозволу із посиланням на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0065 зареєстрована як земельна ділянка для сінокосіння і випасання худоби.

На думку позивачки, приймаючи рішення від 21.08.2020 № 567 відповідачем порушено ст. 118 Земельного кодексу України, якою передбачено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення документації

Наведені обставини спонукали позивачку звернутися до суду із цим позовом з метою зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки.

Разом із тим, у порядку забезпечення позову позивачка просить до набрання законної сили рішенням суду у цій справі заборонити відповідачу вчиняти будь які розпорядчі чи реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0065, а реєстратору - реєструвати обтяження та обмеження щодо вказаної земельної ділянки.

При розгляді заяви суд враховує, що інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150 - 153 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

Надаючи оцінку аргументам заяви про забезпечення позову щодо ймовірних наслідків для позивачів, суд зазначає наступне.

Забезпечення позову це надання заявнику (позивачеві) тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи планує звернутися до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом (відповідний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року в справі № 826/14951/18).

Тому, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04. 2019 року в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Посилаючись на необхідність заборонити відповідачу вчиняти будь які розпорядчі чи реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0065, позивачка вказує на те, що відносно цієї ділянки Радою прийнято рішення від 12.03.2021 № 211, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо зміни її цільового призначення та створення громадських пасовищ.

На думку позивачки, зміна правового режиму земельної ділянки унеможливить набуття права власності на неї.

Надаючи оцінку співмірності бажаних для позивачки заходів забезпечення позову із предметом спору суд враховує, що мотивом прийняття рішення від 12.03.2021 № 211 стало необхідність врахування органом місцевого самоврядування "потреб територіальної громади Якушинецької сільської ради для створення громадських пасовищ". Про це зазначено у тексті вказаного рішення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Основним принципом місцевого самоврядування є пріоритетність інтересів територіальної громади над інтересами окремих груп населення, під яким розуміється першочергове задоволення спільних інтересів територіальної громади, а не окремих осіб.

Підсумовуючи суд зазначає, що інтереси позивачки в цілях охорони яких подано клопотання про забезпечення позову не можуть бути поставлені у більш пріоритетне становище у порівнянні із інтересами територіальної громади, тому заходи забезпечення не можуть вважатися співмірними.

Крім цього суд враховує, що мотивом подання позивачкою заяви про забезпечення позову стало прийняття відповідачем рішення від 12.03.2021 № 211.

Метою звернення із заявою про забезпечення позову є вжиття судом ряду заборон та обмежень, які унеможливлять виконання (реалізацію) рішення органу місцевого самоврядування від 12.03.2021 № 211.

При цьому, вказане рішення Ради від 12.03.2021 № 211 не є предметом оскарження у цій справі.

В силу п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Відтак, забезпечення позову у бажані для позивачки способи є неспівмірним з предметом позову в справі ще й з огляду на те, що пов`язане із застосуванням заборон, які спричинять правові наслідки близькі за своєю суттю до зупинення дії рішення яке не є предметом оскарження у справі та стануть перешкодою для вчинення дій, що випливають із такого рішення.

При розгляді заяви суд враховує ще й те, що спір у справі виник лише на етапі надання позивачці дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Предмет позову не пов`язаний із матеріально правовими вимогами до відповідача на підставі яких у позивачки може виникнути право власності на землю, а обмежується вимогами щодо визнання протиправним рішення про відмову у наданні дозволу та зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання із врахуванням правової оцінки суду.

Відтак, навіть прийняття судом позитивного для позивачки рішення у справі та подальше отримання нею дозволу на розроблення документації із землеустрою не має своїм наслідком виникнення у ОСОБА_1 речового права на землю та не означає позитивного вирішення питання про надання земельної ділянки у власність.

Тому, ті ризики яких остерігається позивачка та які спонукали її звернутися із заявою про забезпечення позову (ймовірна зміна правового режиму земельної ділянки) не можуть вважатися перешкодою для виконання рішення суду у цій справі, адже навіть у разі повного задоволення позовних вимог, рішення суду вважатиметься виконаним у спосіб повторного розгляду клопотання позивачки.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм оцінку, суд дійшов висновку про відсутність передбачених нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстав для забезпечення позову. Тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КАС України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, керуючись ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 120/796/21-а відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили з моменту її підписання (ст. 256 КАС України).

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Богоніс Михайло Богданович