Справа № 420/3801/20
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3801/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бутенка А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ (61080, м. Харків, вул. пр-т Льва Ландау, 27) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування витрат у сумі 58092,11 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд:

- Стягнути з Відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт НОМЕР_1 виданий Малиновським РВ ДМУ ГУМВС України в Одеській обл., від 30.07.2012 р., ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), на користь ХНУВС (Одержувач: ХНУВС код організації: 08571096, Банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, р/р: UА1005066, МФО: 820172, призначення платежу*;146302;1600034;1; ННІ;* відшкодування витрат на утримання звільненого з ЗВО МВС України (територіального органу поліції) юридична адреса: 61080, пр-т. Льва Ландау, 27, м, Харків, витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі 58 092 (п`ятдесят вісім тисяч дев`яносто дві) грн. 11 коп.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач проходив службу в органах Національної поліції України з 16.08.2013 по 12.12.2019 року. У 2013 році ОСОБА_1 зарахований курсантом до Харківського національного університету внутрішніх справ, відповідно до наказу 10.08.2013 р. № 179 о/с.

Наказом ХНУВС від 30.12.2015 № 241 о/с Відповідача прийнято на службу до Національної поліціїз 28 грудня 2015 року.

Наказом ХНУВС від 04.03.2017 № 68 о/с Відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУНП України в Одеській області

Однак, наказом ГУНП в Одеській області від 11.12.2019 № 1682 о/с Відповідача було звільнено з 12.12.2019 згідно Закону України «Про Національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Таким чином, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з органів поліції за власним бажанням, невиконанням умов Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.6 п. 2.3., а також порушення п. 3 Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове звільнення у зв`язку з небажанням особи продовжувати службу в органах поліції, просять стягнути із відповідача витрати, пов`язані з його утриманням в Харківському державному університеті внутрішніх справ в сумі 58092,11 грн.

Суд зауважує, що Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Заяви чи клопотання від сторін, до суду не надходили.

Процесуальні дії судом не вчинялись.

Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Обставини справи.

ОСОБА_1 (далі - Відповідач) проходила службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 16 серпня 2013 року по 12 грудня 2019 року.

Наказом ХНУВС від 10.08.2013 № 179 о/с Відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ з 16 серпня 2013 року (а.с. 97).

02.09.2013 р. між ХНУВС, з одного боку, Головним управлінням МВС України в Одеській області (Замовник), з другої сторони та громадянином ОСОБА_1 з третьої сторони укладено договір про підготовку фахівця в ХНУВС (а.с. 101-102).

Пунктами 2.3.5-2.3.6 договору від 02.09.2013 року передбачено, що особа зобов`язується після закінчення навчання прибути до місця призначення, визначеного у направленні на роботу, приступити до виконання своїх обов`язків за посадою, на яку призначена Замовником, та відпрацювати не менше трьох років, а у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного перебування на службі, особа зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Підставами для відшкодування фактичних витрат на підготовку відповідно до пунктів 3.1-3.3 договору від 02.09.2013 року є: дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ і служби протягом трьох років після навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідальність або за порушення дисципліни.

Згідно з пунктом 6.1 договору від 02.09.2013 року сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Наказом ХНУВС від 30.12.2015 № 241 о/с Відповідача прийнято в поліцію (а.с. 98).

Наказом ХНУВС від 04.03.2017 № 68 о/с Відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУНП України в Одеській області (а.с. 99).

Наказом ГУНП в Одеській області від 11.12.2019 № 1682 о/с Відповідача було звільнено з 12.12.2019 згідно Закону України «Про Національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с. 100).

На Відповідача за період з 16 серпня 2013 року по 12 грудня 2019 року, МВС України через Університет фактично були витрачені бюджетні кошти, в розмірі 58092,11 грн.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Публічно-правовим вважається спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно ч.2 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (із змінами та доповненнями) (далі Закон № 580-VIII) підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до положень ч.4 ст.74 Закону № 580-VIII, особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністрерства внутрішніх справ України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007 року, чинний на час укладення договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 01.09.2015 року, визначав механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Порядок відшкодування особою фактичних витрат на підготовку, визначений пунктами 4.1-4.6 договору від 01.09.2015 року, передбачав що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, а у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання, на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ, така сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету України і використовується у порядку визначеному чинним законодавством.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 р. № 261 визначає аналогічний механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби, отже у межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог ст.19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Аналогічний висновок зроблено у постанові від 12.12.2018 року у справі №804/285/16, у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14.03.2018 року у справі №461/5577/15-ц від 31.10.2018 року у справі №820/5761/15.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи доказами, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що Наказом ХНУВС від 30.12.2015 № 241 о/с Відповідача прийнято на службу до Національної поліціїз 28 грудня 2015 року.

Наказом ХНУВС від 04.03.2017 № 68 о/с Відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУНП України в Одеській області

Однак, наказом ГУНП в Одеській області від 11.12.2019 № 1682 о/с Відповідача було звільнено з 12.12.2019 згідно Закону України «Про Національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

З наведених норм та викладених обставин справи вбачається, що оскільки ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), що підпадає під пункти 3.1 3.2 Договору від 01.09.2015 року, виходячи з формулювання причин звільнення, ОСОБА_1 повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання в Харківському державному університеті внутрішніх справ з 16.08.2013 року по 04.03.2017 року.

Суд зазначає, що відповідно до ст.1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» №2925-III від 10.01.2002 року (із змінами та доповненнями), навчальні заклади включено до загальної структури МВС, отже Харківський державний університет внутрішніх справ є структурним підрозділом МВС, таким чином Одеський державний університет внутрішніх справ діє у складі МВС та підпорядковується йому, а тому, як розпорядник бюджетних коштів згідно норм бюджетного законодавства, для виконання своїх обов`язків за Договором від 02.09.2013 року здійснював фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача, що підтверджується довідкою витрат № 4/87д від 27.02.2017 року, а саме:

- грошове забезпечення 11188,87 грн.;

- продовольче забезпечення 24638,60 грн.;

- речове забезпечення 5719,28 грн.;

- вартість ЖК послуг і спожитих носіїв 16545,36 грн.

Враховуючи те, що Харківський державний університет внутрішніх справ, як структурний підрозділ МВС, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялись з державного бюджету і були витрачені на їх утримання, суд дійшов висновку, що відповідач повинен відшкодувати зазначені витрати на його утримання за період навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ з 16.08.2013 року по 04.03.2017 року у розмірі 58092,11 грн., відповідно до довідки № 4/87д від 27.02.2017 року.

Згідно ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа Руїз Торіха проти Іспанії (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, під час розгляду даної справи, свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, судові витрати понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ (61080, м. Харків, вул. пр-т Льва Ландау, 27) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт НОМЕР_1 виданий Малиновським РВ ДМУ ГУМВС України в Одеській області від 30.07.2012 р., ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (Одержувач: ХНУВС код організації: 08571096, Банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, р/р: UА1005066, МФО: 820172, призначення платежу*;146302;1600034;1; ННІ;* відшкодування витрат на утримання звільненого з ЗВО МВС України (територіального органу поліції) юридична адреса: 61080, пр-т. Льва Ландау, 27, м, Харків, витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі 58 092 (п`ятдесят вісім тисяч дев`яносто дві) гривні 11 копійок

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Бутенко А.В.