Справа № 240/4487/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

21 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/4487/21

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 у якій просить:

- визнати дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплат йому середнього заробітку з 06.10.2017 по 12.06.2019 не в повному розмірі протиправними;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йомуі середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденного грошового забезпечення 370,36 грн, а саме з 06.10.2017 по 12.06.2019 (день фактичного розрахунку).

Ухвалою судді від 26.03.2021 позовна заява залишена без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, із зазначенням підстав для поновлення строку та надання доказів поважності причин його пропуску.

15.04.2021 позивач подав до суду заяву, в якій просить поновити строк звернення до суду із даним позовом. Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що 11.11.2020 отримав середній заробіток за весь час затримки виплати індексації грошового забезпечення у розмірі 132034,34 грн та з метою захисту своїх прав та законних інтересів, 02.12.2020 звернувся до відповідача з проханням надати розрахунок виплаченого середнього заробітку, втім такого розрахунку від Військової частини НОМЕР_1 не отримав, військовою частиною, листом №1154 від 10.02.2021 надано лише копію платіжного доручення № 3478 від 11.11.2020 про виплату йому середнього заробітку. Наголошує, що не надання Військовою частиною НОМЕР_1 довідки-розрахунку виплаченого йому середнього заробітку ускладнило складання позовної заяви та збір доказів для направлення в суд.

Надаючи правову оцінку вказаній заяві позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, слід зазначити наступне.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах і стимулює суд та учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Слід звернути увагу на той факт, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Як видно зі змісту позовної заяви, предметом оскарження у даній справі є розмір отриманого середнього заробітку за весь час затримки виплати індексації грошового забезпечення.

У свою чергу матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 - 11.11.2020, виплачено середній заробіток за весь час затримки виплати індексації грошового забезпечення у розмірі 132034,34 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №3478. Таким чином, саме з дати отримання вказаної виплати - 11.11.2020, позивач дізнався про порушені свої права, однак до суду з даним позовом звернувся лише 16.03.2021, що підтверджується штемпелем на конверті в якому надійшла позовна заява до Житомирського окружного адміністративного суду, тобто з пропуском місячного строку на таке звернення.

Ознайомившись, із обґрунтуванням поданої заяви, слід звернути увагу на той факт, що позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, оскільки знав про виникнення обставини, ще з 11.11.2020, а тому саме із цієї дати у позивача був місячний термін для звернення до суду із даною позовною заявою.

Перешкоди для того, щоб дізнатися про право на виплату середнього заробітку за весь час затримки виплати індексації грошового забезпечення не у належному розмірі, вважаю були відсутні.

Крім того, слід відмітити, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або необізнаність не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При цьому, слід відмітити, що факт досудового врегулювання спору не позбавляло позивача можливості вчасного звернення до суду у встановлений положеннями КАС України строк.

Таким чином, доводи позивача про поважність пропущеного строку звернення до суду, вважаю необґрунтованими та не поважними.

Відповідно до приписів ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, в контексті наведеного вважаю за необхідне зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки, ОСОБА_1 на виконання ухвали суду про залишення позову без руху подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, а підстави пропуску строку звернення до суду судом визнані неповажними, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - повернути позивачу без розгляду.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко