Справа № 295/14167/20
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Назаренка Дмитра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ №3451406 від 19.11.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, винесену Інспектором батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Назаренком Д.В.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до постанови ЕАМ №3451406 від 19.11.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.п 12.4 Правил дорожнього руху, а саме порушення швидкісного режиму в населених пунктах, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в позові вказує, що Правил дорожнього руху не порушував і адміністративного правопорушення не вчиняв.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки вимірювання швидкості, з якою рухався автомобіль позивача, було здійснено за допомогою вимірювального пристрою TruCam, який відповідач тримав у руках, що, на думку позивача, є порушенням порядку використання зазначеного пристрою. Крім того, зазначений пристрій не був опломбований.

Також позивач вказує, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з перевищенням швидкості руху у населеному пункті, однак дорожні знаки, які позначають населений пункт, а також дорожній знак, який вказує про те, що на ділянці дороги, по якій рухався позивач, здійснюється відеофіксація порушень Правил дорожнього руху, були відсутні.

Відповідачем також порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, що полягає у тому, що відповідачем не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення; відповідач проігнорував вимоги ст.ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП, зокрема, не дотримався встановленої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, не роз`яснив позивачу його права та не надав можливості скористатись правовою допомогою.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2020 року у даній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Ковальчука Д.О.

У своєму відзиві на позовну заяву представник Управління патрульної поліції у Вінницькій області вказав, що 19.11.2020 року під час несення служби на автодорозі М-21 Виступовичі Житомир Могилів-Подільський за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000726) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу Chevrolet Volt, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Факт вчиненого правопорушення зафіксовано на фото, на якому видно, що транспортний засіб перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкості руху для населеного пункту. Також у відзиві зазначено, що населений пункт - с. Махнівка позначений дорожніми знаками 5.45 5.46 (початок та кінець населеного пункту), а також з обох боків заїздів у населений пункт встановлено дорожній знак 5.70 фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху.

Представник відповідача зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року №UA-МІ/1-2903-2012, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 та пройшов повірку. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/18038, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 15.01.2020 року та чинного до 15.01.2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000726 є придатним до застосування як у ручному, так і в автоматичному режимах. Листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року №22-38/49 надано роз`яснення, що опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 не передбачене експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативним документами.

Також представник відповідача вказує, що будь-яких порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови інспектором допущено не було, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволені позову за безпідставністю.

На підтвердження заперечень проти позову відповідачем направлено до суду також компакт-диск, який містить відеофайл №_МВ000_1119_124144. У відзиві на позовну заяві міститься перелік додатків, які додаються до нього, де зазначено, що диск надаєтьсядля суду.

Від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, у якій він вказує, що відзив ним отримано без долучення компакт-диску.

Позивач у відповіді на відзив посилається на те, що відповідачем до відзиву не долучено схему організації дорожнього руху на автомобільній дорозі, де було зупинено його автомобіль. З наданих відповідачем фотознімків неможливо встановити місце знаходження дорожнього знаку 5.70, на фото відсутні географічні координати.

Позивач вважає, що долучені відповідачем фото- і відеозаписи не можуть вважатися належними доказами, оскільки про їх наявність в оскаржуваній постанові не зазначено.

Розгляд справи відповідачем проведено без надання можливості скористатися юридичною допомогою, оскільки позивачу право на таку допомогу не роз`яснювалось.

На думку позивача, доводи відповідача про відсутність законодавчого припису щодо необхідності опломбовування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 є безпідставними, оскільки наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів» №193 від 08.02.2016 року передбачено, що у разі, якщо відбиток повірочного тавра або пломбу пошкоджено, чи свідоцтво про повірку втрачено, засіб вимірювальної техніки вважається не повіреним.

Крім того, дозвільних документів на використання лазерного вимірювача швидкості «Трукам 726» відповідачем не надано.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не надали заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п. 1 та 2 розділу III Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як визначено ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

IV. Обставини встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 19.11.2020 року Інспектором батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Назаренком Д.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3451406, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно вказаної вище постанови ОСОБА_1 , 19.11.2020 року о 12:38 год, керуючи транспортним засобом марки Chevrolet Volt, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався у населеному пункті с. Махнівка, позначеному дорожнім знаком 5.45, зі швидкістю 75 км/год, чим перевищив швидкість на 25 км/год. Дане правопорушення зафіксовано на прилад Трукам 726, чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

На підтвердження правомірності свого рішення відповідач до відзиву на позовну заяву додав компакт-диск із відеозаписом та фотознімки з лазерного вимірювача швидкості, які, на думку відповідача, підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фотознімки, відеозапис, надані представником відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вбачається, що в ній зазначено, що фіксація правопорушення здійснена приладом TruCam 726. Водночас, в даній постанові відсутні відомості про те, якими доказами підтверджується факт вчинення відповідачем адміністративного правпорушення фотознімками чи відеозаписом, які покладені в основу рішення патрульного поліцейського.

Оглянувши відеозапис, наданий представником відповідача в обгрунтування правомірності свого рішення, судом встановлено, що даний відеозапис триває лише 2 секунди, його зображення є розмитим, нечітким, з його змісту неможливо встановити марку, модель та реєстраційний номер автомобіля, який на ньому зафіксований, а також місце здійснення відеозапису. На відеозаписі зафіксовано, що він вчинений 19.11.2020 року о 12-41 год, в той час, як в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено, що адміністративне правопорушення вчинено позивачем о 12 год 38 хв. 19.11.2020 року, що свідчить про наявність відповідних розбіжностей.

Таким чином, наданий відповідачем відеозапис не може бути визнаний судом як доказ, оскільки ним не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 9 ст. 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідач надав суду компакт-диск з відеозаписом. Однак, відповідач не надав суду докази, які підтверджують, що одночасно з направленням відзиву на позовну заяву позивачу ним також був направлений компакт-диск, наданий до суду, в переліку додатків, який міститься у відзиві на позовну заяву, зазначено, що диск надається лише для суду. У відповіді на відзив позивач зазначає, що диск з відеозаписом він разом з відзивом не отримав. Матеріали справи не містять доказів, що компакт-диск із відеозаписом надавався позивачу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеними вимогами КАС України, запереченнями позивача та відсутністю будь-яких доказів зворотнього з боку відповідача, суд не може взяти до уваги докази, які не були надані протилежній стороні заздалегідь.

На переконання суду, додані представником УПП у Вінницькій області до відзиву фотознімки із лазерного вимірювача швидкості також не можуть вважатись достовірними та достатніми доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки із наданих відповідачем зображень вбачається, що швидкість автомобіля зафіксована на відстані 180,2 м, а згідно з розділом 4 Інструкції до засобу TruCam 20/20 оптимальна відстань до цілі складає 70 метрів, яка може бути збільшеною при хороших умовах та фокусі. Надані суду фото з приладу TruCam є не чіткими, розмитими, що не дає суду змоги достовірно встановити цифрові і буквенні символи, що на ньому зображені, а тому не можуть бути покладені в основу рішення суду як докази.

У позові позивач вказує також на те, що вимірювання швидкості, з якою рухався його автомобіль, було здійснено за допомогою вимірювального пристрою TruCam, який відповідач тримав у руках.

Суд зазначає, що враховуючи положення ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку, визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам вказаної вище нормі Закону.

Суд вказує, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", а Свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/18038 від 15.01.2020 року та лист Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року №22-38/49не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень Правил дорожнього руху.

У відзиві відсутні посилання на те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam ТС000726, яким здійснено фіксацію порушення позивачем Правил дорожнього руху, використовувався відповідачем у порядку, встановленому ст. 40 Закону "Про Національну поліцію", та докази цьому до відзиву не долучено.

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), позаяк вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 "Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації про докази, якими підтверджуються обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку 5.70, лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Надані суду фотокартки із зображенням встановлених дорожніх знаків не можуть бути взяті до уваги і покладені в основу судового рішення, оскільки з їх змісту неможливо встановити, на якому відрізку дороги, коли і ким вони встановлені.

Суд констатує, що наявність чи відсутність правових підстав для застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 не має вирішального значення для даної справи, оскільки судом встановлено, що позивачем не надано беззаперечних і переконливих доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за обставин, вказаних у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивачем були порушені Правила дорожнього руху, а надані відповідачем докази визнані судом неналежними і недопустимими, позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, тому суд вважає, що відповідач не довів правомірності свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ст. 78 КАС України, а відтак суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, а винесена інспектором батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Назаренком Д.В. постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Разом з тим, суд зазначає, що доводи позивача щодо неправомірності розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення не ґрунтуються на положеннях ст. 258 КупАП, є безпідставними, а тому не заслуговують на увагу. Не знайшли свого підтвердження посилання позивача, що відповідачем не дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки вони не доведені відповідними засобами доказування, а відтак суд позбавлений можливості надати їм правову оцінку. Також, суд відхиляє доводи позивача, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 не був опломбований, оскільки такі доводи не доведені будь-якими доказами.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати з оплати судового збору в сумі 420,00 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 42, 43, 77, 139, 242-246, 286, КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Назаренка Дмитра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - задоволити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3451406 від 19.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, складену Інспектором батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Назаренком Дмитром Володимировичем, за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, оскільки розгляд справи проведено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Інспектор батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Назаренко Дмитро Володимирович (адреса: 21010 м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24).

Суддя О.В. Стрілецька