Справа № 600/441/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/441/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулося до суду з позовом до Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» про стягнення коштів з банківських рахунків та готівки в рахунок погашення податкового боргу в сумі 2274232,18 грн до державного та місцевого бюджетів відповідно.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДПС у Чернівецькій області зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг за платежем земельний податок та податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, на загальну суму 2274232,18 грн. Разом з цим, у позивача відсутні відомості щодо добровільної сплати самостійно нарахованих податкових зобов`язань та штрафних санкцій, нарахованих контролюючим органом, тобто вказана сума заборгованості на день подання позовної заяви є узгодженою. Позивачем вжито всіх заходів, передбачених податковим законодавством, та створено всі можливі умови для забезпечення погашення відповідачем наявної заборгованості. Крім цього, станом на день подання позову у відповідача є 1 відкритий розрахунковий рахунок у банківській установі.

Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строки для подання до суду заяв по суті справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 10 лютого 2021 року отримано відповідачем 15 лютого 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак правом подати відзив на позову заяву відповідач не скористався.

Клопотань про розгляд справи за участю учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також наданих позивачем ідентифікаційних даних Державне підприємство легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» () зареєстроване як юридична особа з 18 грудня 1991 року, а також перебуває на обліку в податковому органі як платник податків.

05 жовтня 2001 року контролюючим органом виставлено відповідачу податкову вимогу №1/222 на загальну суму 292763,79 у тому числі основний платіж: 281174,91 грн, штрафні (фінансові) санкції: 1817,34 грн, пеня 9771,54 грн. Вказану вимогу отримано відповідачем 09 жовтня 2001 року.

12 листопада 2001 року податковим органом також виставлено відповідачу податкову вимогу №2/708 на загальну суму 38762,00 у тому числі основний платіж: 38662,18 грн, пеня 99,82 грн. Вказану вимогу отримано відповідачем 04 грудня 2001 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подавалися податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), у яких визначено суми податку, за наступні періоди: за 2018 рік 313314,20 грн, частину з якого (234985,64 грн) на момент звернення до суду з цим позовом не сплачено; за 2019 рік 313314,20 грн, яку станом на день звернення до суду з цим позовом не сплачено, за 2020 рік 313314,20 грн, частину з якого (234985,68 грн) на момент звернення до суду з цим позовом не сплачено.

Крім цього, дослідженням наявних у справі матеріалів установлено, що відносно Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» позивачем винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 04 травня 2018 року №, прийняте на підставі акта про результати камеральної перевірки щодо неподання (несвоєчасного подання) податкової декларації з плати за землю від 17 квітня 2018 року №1896/24-13-54-03/14314624, про зобов`язання сплатити штраф у сумі 1020,00 грн за платежем земельний податок з юридичних осіб;

- податкове повідомлення-рішення форми Ш від 07 травня 2020 року №, прийняте на підставі акта про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від 07 травня 2020 року №3366/24-13-56-07/14314624, про зобов`язання сплатити штраф у сумі 202,76 грн за платежем податок на доходи фіз.осіб, що спл. подат. агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п.

Зазначені вище податкові повідомлення-рішення та акти перевірки отримані відповідачем, що вбачається з наявних у справі рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Державним підприємством легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» рахується заборгованість на загальну суму 2274232,18 грн, яка виникла на підставі:

- податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № від 04 травня 2018 року на суму 1020,00 грн;

- податкового розрахунку земельного податку № за 2018 рік на суму 234985,64 грн;

- податкового розрахунку земельного податку № за 2019 рік на суму 313314,20 грн;

- податкового розрахунку земельного податку №38828 від 18 лютого 2020 року, терм.спл. 01 березня 2020 року на суму 26109,52 грн;

- податкового розрахунку земельного податку №38828 від 18 лютого 2020 року, терм.спл. 30 березня 2020 року на суму 26109,52 грн;

- податкового розрахунку земельного податку №38828 від 18 лютого 2020 року, терм.спл. 30 квітня 2020 року на суму 26109,52 грн;

- податкового розрахунку земельного податку №38828 від 18 лютого 2020 року, терм.спл. 29 червня 2020 року на суму 26109,52 грн;

- податкового розрахунку земельного податку №38828 від 18 лютого 2020 року, терм.спл. 30 червня 2020 року на суму 26109,52 грн;

- податкового розрахунку земельного податку №38828 від 18 лютого 2020 року, терм.спл. 30 липня 2020 року на суму 26109,52 грн;

- податкового розрахунку земельного податку №38828 від 18 лютого 2020 року, терм.спл. 31 серпня 2020 року на суму 26109,52 грн;

- податкового розрахунку земельного податку №38828 від 18 лютого 2020 року, терм.спл. 30 вересня 2020 року на суму 26109,52 грн;

- податкового розрахунку земельного податку №38828 від 18 лютого 2020 року, терм.спл. 30 жовтня 2020 року на суму 26109,52 грн;

- нарахованої пені з 27 червня 2019 року по 06 листопада 2020 року в сумі 1489723,90 грн;

- податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 07 травня 2020 року на суму 202,76 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку вказану суму не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до адміністративного суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 8 Податкового кодексу України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно зі статтею 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито.

Статтею 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Розрахунок податкових зобов`язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України) (пункт 168.3 статті 168 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом «е» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Порядок сплати податку на майно врегульовано Розділом ХІІ Податкового кодексу України.

Статтею 269 Податкового кодексу України визначено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з пунктом 271.1 Податкового кодексу України базою оподаткування земельним податком є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Дослідженням наявних у справі матеріалів судом установлено, що відповідачем сформовано та подано до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), у яких визначено суми податку, за наступні періоди: за 2018 рік 313314,20 грн,; за 2019 рік 313314,20 грн, за 2020 рік 313314,20 грн.

Разом з цим, визначені відповідачем самостійно суми грошового зобов`язання з указаного податку не сплачені ним у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі матеріалами. Зазначені обставини в ході судового розгляду даної справи відповідачем не спростовано.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом проведено камеральні перевірки щодо неподання (несвоєчасного подання) податкової декларації з плати за землю та щодо своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, внаслідок чого складено відповідні акти, на підставі яких винесено зазначені вище податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що на адресу відповідача направлялись податкові вимоги від 05 жовтня 2001 року №1/222 та від 12 листопада 2001 року №2/708, які були отримані відповідачем.

При цьому, станом на день розгляду справи судом указані податкові вимоги позивачем не відкликані.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем, який є платником земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки, рахується грошове зобов`язання згідно поданих ним декларацій за 2018, 2019 та 2020 рік.

Згідно зі встановленими судом обставинами справи податкові повідомлення-рішення, на підставі яких також ґрунтуються позовні вимоги, належним чином надіслані та вручені відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується відмітками в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Однак відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку вказані податкові повідомлення-рішення не оскаржувались, доказів їх оскарження в судовому чи в адміністративному порядку відповідачем не надано.

Будь-яких доказів сплати самостійно обчислених у податкових деклараціях сум податкового зобов`язання та штрафних санкцій за вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями відповідач суду не надав.

Таким чином, суми грошового зобов`язання та штрафних санкцій, визначені у зазначених податкових деклараціях та податкових повідомленнях-рішеннях, на момент розгляду справи відповідачем не сплачені, у зв`язку з чим утворився податковий борг.

Поряд з цим, згідно підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті) у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Отже, оскільки відповідачем визначені суми грошового зобов`язання своєчасно не були сплачені, йому нараховано пеню, розмір якої згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості становить 1489723,90 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за відповідачем рахується узгоджений податковий борг у сумі 2274232,18 грн.

Відповідно до пунктів 95.1 95.4 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на наведені норми та встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача податкового боргу на загальну суму 2274232,18 грн з банківських рахунків та готівки.

Пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості на день розгляду справи, або ж спростовували доводи позивача, відповідачем суду не подано.

Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов у встановлений судом строк.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» до державного та місцевого бюджетів відповідно податковий борг на загальну суму 2274232 (два мільйони двісті сімдесят чотири тисячі двісті тридцять дві) грн 18 коп. з рахунків у банках платника податків та за рахунок готівки.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 21 квітня 2021 року.

Повне найменування учасників процесу: позивач Головне управління ДПС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, 58013, ); відповідач Державне підприємство легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» (вул. Головна, буд. 203-А, м. Чернівці, ).

Суддя О.П. Лелюк