Справа № 360/4634/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

06 квітня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4634/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.

за участю

секретаря судового засідання: Попової Н.І,

представника позивача: Овчаренка Є.В.

розглянувши у відкритому судовому адміністративну справу за позовом представника позивача Овчаренка Євгенія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу «Про результати службового розслідування», -

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача Овчаренко Євгенія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу «Про результати службового розслідування».

В обгрунування позову зазначено, що ОСОБА_1 (далі - Позивач), проходить службу в Луганському прикордонному загоні імені Героя України полковника Євгенія Пікуса (далі - Відповідач) в званні підполковника на посаді начальника прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д. н.п. Золоте) головного оперативно-розшукового відділу.

В період часу з вересня по жовтень місяць 2020 року відносно Позивача було проведено службове розслідування за фактом нібито порушення алгоритму звільнення від виконання службових обов`язків та не здійснення своєчасної доповіді безпосередньому начальнику. За результатами службового розслідування Відповідачем було винесено наказ № 2066-АГ від 28.10.2020, згідно якого Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани. Підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності згідно з наказом № 2066-АГ від 28.10.2020 року, є те, що Позивач порушив вимоги статей 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункт 1 алгоритму звернення за медичною допомогою військовослужбовців Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса затвердженого наказом Луганського прикордонного загону № 799-АГ від 29.04.2020.

Передумовою проведення службового розслідування та прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, слугували ті обставини, що Позивач звернувся до фельдшера медичної частини за медичною допомогою пов`язаною зі станом здоров`я. Після огляду фельдшером Позивача, останній направив для проведення консультації лікаря офтальмолога до КНП Лисичанської міської ради «Лисичанська багатопрофільна лікарня», поліклініки з попереднім діагнозом: «коньюктивіт обох очей».

11.09.2020 Позивач звернувся за направленням фельдшера до офтальмолога КНП Лисичанської міської ради «Лисичанська багатопрофільна лікарня» за результатами чого, вказаним лікарем було встановлено Позивачу загальне захворювання, у зв`язку з чим, була встановлена Позивачу тимчасова непрацездатність з амбулаторним режимом лікування.

Одразу, після консультації з лікарем-офтальмологом, Позивач зателефонував своєму безпосередньому начальнику та доповів йому про обставини свого захворювання та встановлення йому тимчасової непрацездатності.

Під час проведення службового розслідування, Позивач наголошував на тому, що він не порушував статтю 12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, оскільки він виконав зазначені вимоги та доповів про свій стан здоров`я згідно з приписами вказаної статті, а щодо пункту 1 алгоритму звернення за медичною допомогою військовослужбовців Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса затвердженого наказом Луганського прикордонного загону № 799-АГ від 29.04.2020, то на час своєї доповіді своєму начальникові, він не був з ним ознайомлений і він не знав про нього взагалі, тобто з вимогами, які містить зазначений алгоритм. Тому, він не міг його порушити. У зв`язку з чим, Позивач наголошував на тому, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, навіть враховуючи при цьому й положення пункту 1 алгоритму, оскільки він доповів про свій стан здоров`я своєму безпосередньому начальникові одразу як Позивачу стало відомо про погіршення стану здоров`я.

Відповідач не погодився з позовом та надав письмовий відзив (а.с. 30-39). У відзиву відповідач зазначив, що відповідно до розпорядження Східного регіональною управління від 10.09.2020 № Т/5-480 «Про відрядження військовошужбовців» з метою виконання завдань з посилення ділянки відповідальності Сумською прикордонного загону, участі в окремих заходах оперативно-розшукової діяльності, забезпечення більш щільного оперативного прикриття найбільш загрозливих напрямків група військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 повинна була вибувати до Сумського прикордонного загону, старшим цієї групи було призначено підполковника ОСОБА_1

11.09.2020 під час проведення інструктажу вказаної групи заступником Начальника Луганського прикордонного загону з оперативно-розшукової діяльності начальником головного оперативно-розшукового відділу підполковником ОСОБА_2 було виявлено факт відсутності старшого вказаної групи підполковника ОСОБА_3

11.09.2020 о 09 год. 56 хв. підполковник ОСОБА_4 зателефонував на мобільний телефон підполковника ОСОБА_5 і повідомив про те, що знаходиться в Лисичанській міській поліклініці, де чекає на прийом до лікаря в зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Під час з`ясування обставин було встановлено, що 10.09.2020 близько 17 год. 30 хв. підполковник ОСОБА_4 звернувся зі скаргою на поґіршення стану здоров`я до фельдшера відділу прикордонної служби «Золоте» в результаті чото був направлений на консультацію до лікаря офтальмолога, однак про даний факт доповіді не здійснив.

За даним фактом наказом Луганського прикордонного загону від 14.09.2020 № 1783-АГ було призначено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розсліщгвання вказаний факт підтвердився, було встановлено, що позивач про факт погіршення здоров`я 10.09.2020 та звернення до медпункту відділу прикордонної служби «Золоте», доповідь безпосередньому керівнику підполковнику ОСОБА_6 не здійснив, даний факт підтверджує і сам позивач у своєму поясненні, де зазначає, що доповів лише 11.09.2020 тільки о 09 год. 30 хв.

Тобто, військовослужбоведь, який займає посаду начальника відділу, сам має у підпорядкуванні особовий склад, у військовому званні підполковника, маючи достатній рівень знань про проходження військової служби, знаючи, що 11.09.2020 згідно розпорядження вищого штабу він має вибувати у відрядження старшим групи офіцерів, про погіршення свого стану здоров`я та звернення за медичною допомогою 10.09.2020 своєму безпосередньому начальнику не доповідає, а самостійно вибуває 11.09.2020 за межі дислокації підрозділу відділу прикордонної служби «Золоте» до м. Лисичанськ і вже 11.09.2020 після організації його пошуків здійснює доповідь приблизно о 09:56 про те, що у відрядження він не поїде так як знаходиться на лікарняному.

Після проведення службового розслідування 23.10.2020 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 з позивачем було проведено бесіду за результатами якої складено аркуш бесіди.

28.10.2020 наказом Луганського прикордонного загону ім. героя України полковника Євгенія Пікуса наказом № 2066 підполковнику ОСОБА_7 оголошено «догану».

Щодо застосування такого виду дисциплінарного стягнення вдповідач зазначив, що наказ начальника Луганською прикордонного звгоону ім. Героя України полковника Євгенія Пікуса від 28 жовтня 2020 року № 2066-АГ, яким позивачу оголошено дисциплінарне стягнсння видано відповідно до вимог дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року № 555 в межах наданої дисциплінарної влади та своїх повноважень.

Щодо обізнаності позивача щодо керівних вимог про алгоритм звернення за медичною допомогою, відповідач зазначив, що відповідно до уеладеного контракту позивачем було взято на себе зобов`язання: додержуватися Конституції України, законів України, Сатутів ЗСУ, Кодексу професійної етики військовослужбовця ДПСУ та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження військової служби, а також виконувати накази старших начальників; виконувати службові обов`язки військовослужбовця, вимоги посадової інструкції, постійно вдосконалювати майстерність та професійний рівень.

Будучи начальником відділу позивач за посадою зобов`язаний був знати вимоги керівних документів, щоб належним чином виконувати покладені на нього обов`язки щодо керівництва підпорядкованим підрозділом. Відповідач зазначив, що незнання через байдужість до своїх прав та обов`язків або небажання дізнатися не є поважною причиною щоб стверджувати про своє незнання. Доказами того, що особа знала про існування алгоритму, є зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про вказаний алгоритм, оскільки відповідно до розпорядження начальника Луганського прикордонного загону №Т/30-4595 від 29.04.2020, ще в квітні місяці вказаний документ було направлено до відділу прикордонної служби «Золоте».

Також відповідач звернув увагу суду, що за результатами проходження лікування військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 чомусь було надано довідку про тимчасову непрацездатпість поліцейського, військовослужбовця національної гвардії № 145 від 11.09.2020 та № 101 від 09.10.2020. Відповідач вважає, що дані довідки про тимчасову непрацездатність видані з порушенням Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громодян, затвердженою МОЗ від 13.11.2001 № 455 (надалі - Інструкція № 455). Більше того, вказані документ видано КНП Лисичанської міської ради Лисичанська багатопрофільна лікарня не зважаючи на те, що відповідно до наказу МВС України № 201 від 23.03.2016, яким затверджено форму довідки, зазначений документ повинен видаватись закладами охорони здоров`я МВС, що до речі зазначено у затвердженому бланку довідки, де вказано, що довідка засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я МВС.

На підставі зазначеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

13 січня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 106-108), у якій зазначено, що ознайомившись з отриманими документами, позивач вважає, що службове розслідування відносно нього було проведено формально та не об`єктивно, без належного дослідження його предмету.

Згідно пункту 17 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної службіУкраїни №111 від 14.02.2005 року (надалі по тексту - Інструкція № 111), розслідування має встановити певні обставини. Згідно висновку службового розслідування вище вказані вимоги предмету службового розслідування, які повинні бути встановлені під час його проведення (або за результатами його проведення) відповідачем не виконані, зокрема час та місце і наслідки події, з приводу якої призначене службового розслідування, обставини цієї події. У висновку службового розслідування жодним чином не висвітлено те, що позивач звертався з доповіддю до свого безпосередньо начальника з приводу стану свого здоров`я, тобто виконання ним вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та пункту 1 Алгоритму, навіть при тій обставини, що Позивач не був обізнаний про наявність зазначеного Алгоритму. Як наслідок, у висновку жодним чином не відображено з вини яких осіб сталося порушення пункту 1 Алгоритму, за обставин інкримінування порушення цього Алгоритму.

Також у відповіді на відзив представник позивача зазначив, що службове розслідування було проведено з порушенням строків, протягом яких воно може бути проведено та які (строки) визначені в Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України затвердженої Адміністрацією ДПС України № 111 від 14.02.2005.

Представник позивача зазначив, що більш того, дисциплінарна влада начальника не є безмежною, оскільки це чітко випливає з положень пункту 30 Інструкції № 111, згідно якої під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення; його наслідки; попередня поведінка військовослужбовця; тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Саме під час накладення на позивача дисциплінарного стягнення, вказані вимоги пункту 30 Інструкції № 111 відповідачем виконані не були.

Також представник позивача ставить під сумнів твердження відповідача про доведення до відома позивача наказу від 29.04.2020 № 799-АГ «Про затвердження алгоритму звернення за медичною допомогою» та обізнаність позивача про наявність наказу про його відрядження.

25 січня 2021 року відповідач надав заперечення (а.с. 141-146).

Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

18 грудня 2020 року відповідач надав заперечення на позов.

Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року заяву представника позивача про продовження строку для надання відповіді на відзив задоволено. Продовжено представнику позивача строк для подання відповіді на відзив - протягом семи робочих днів з дня отримання копії ухвали суду.

13 січня 2021 року представник позивача надав відповідь на відзив.

25 січня 2021 року відповідач надав заперечення.

Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 360/4634/20 на 30 днів.

Ухвалою суду від 12 березня 2021 року суддя Ірметова О.В. заяву представника позивача ОСОБА_8 визнала необгрунтованою та передала для подальшого вирішення заяви іншим складом суду.

Ухвалою суду від 15 березня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_8 про відвід судді Ірметової О.В. відмовлено.

Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_8 про витребування доказів відмовлено.

У судовому засіданні 23.03.2021 позивач надав пояснення щодо суті спору. Так позивач зазначив, що 10.09.2020 відчув погіршення стану здоров`я та близько 17 години звернувся до медичного пункту впс "Золоте". Після огяду фельдшером медпункту було надано направлення на медичне обстеження лікарем офтальмологом. Щодо повідомлення безпосереднього керівника позивач зазначив, що 11.09.2020 після огляду лікарем повідомив керівництво про захворювання. Щодо повідомлення керівництва про погіршення стану здоров`я саме 10.09.2020 позивач зазначив, що не повідомляв. Також позивач зазначив, що якщо подивится на телеграму, якою доведено Алгоритм повідомлення про захворювання, саме до його підрозділу Алгоритм не був направлений.

У судових засіданях представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

У судових засіданнях представники відповідача надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзиву на позов та запереченнях.

Засліхавши пояснення позивача, доводи представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в межах вимог ст.ст. 72-79, 90 КАС України, суд дійшов висновку щодо необгрунтованості позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступні обставини справи.

11 вересня 2020 року заступник начальника загону оперативно-розшукової діяльності - начальник головного оперативно-розшукового відділу ОСОБА_9 подав рапорт на ім`я начальника Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_10 (а.с.50), в якому зазначив, що 11.09.2020 під час проведення інструктажу групи військовослужбовців головного оперативно-розшукового відділу, які на виконаня розпорядження СхРУ від 10.09.2020 № Т/5-480 "Про відрядження військовослужбовців" з метою виконання завдань посилення ділянки відповідальності Сумського прикордонного загону, участі в окремих заходах оперативно-розшукової діяльності, забезпечення більш цільного оперативного прикриття найбільш загрозливих напрямків вибували до Сумського прикордонного загону було виявлено факт відсутності старшого вказаної групи - начальника ПОРВ "Золоте" підполковника ОСОБА_1 . О 09.56 11.09.2020 підполковник ОСОБА_1 зателефонував на мобільний телефон і повідомив про те, що знаходиться в Лисичаснькій міській поліклініці, де чекає на прийом лікаря в зв`язку з погіршенням стану здоров`я. В подальшому було встанволено, що близько 17.30 10.09.2020 підполковник Кравченко звернувся зі скаргою на погяршення стану здоров`я до фельдшера відділу прикордонної служби "Золоте" в результаті чого був направлений на консультацію до лікаря офтальмолога.

14 вересня 2020 року наказом Луганського прикордонного загіну імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 1783-АГ призначено службове розслідування за даним фактом (а.с. 41-42), яким встановлено строк службового розслідування - з 14.09.2020 по 30.09.2020.

Наказом Луганського прикордонного загіну імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29.09.2020 № 1877-АГ продовжено термін службового розслідування до 07.10.2020 (а.с. 148).

Наказом Луганського прикордонного загіну імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06.10.2020 № 1924-АГ продовжено термін службового розслідування до 20.10.2020 (а.с. 149).

Наказом Луганського прикордонного загіну імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15.10.2020 № 1973-АГ внесені зміни до наказу від 14.09.2020 № 1783-АГ щодо складу групи (а.с.43).

19 жовтня 2020 року затверджений Висновок службового розслідування про факту порушення алгоритму звільнення від виконання службових обов`язків військовослужбовцем Луганського прикордонного загіну імені Героя України полковника ОСОБА_10 підполковником ОСОБА_11 (а.с. 44-49).

23 жовтня 2020 року складений аркуш бесіди з підполковником ОСОБА_11 (а.с. 49). Позивачем зазначені заперечення на аркуші бесіди.

Наказом Луганського прикордонного загіну імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 28.10.2020 № 2066-АГ за результатами службового розслідування начальнику прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д. н.п. "Золоте") підполковнику ОСОБА_12 оголошено догану за порушення вимог статей 12 Статуту внутрішної служби Збройних Сил України, п. 1 алгоритму звернення за медичною допомогою військовослужбовців Луганського прикордонного загіну імені Героя України полковника Євгенія Пікуса, затвердженого наказом Луганського прикордонного загону № 799-АГ від 29.04.2020 (а.с. 148).

Надіючи оцінку правомірності застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1, 2 та 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Одним із видів військової служби є військова служба за контрактом.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України".

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з статтею 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених законами та військовими статутами заходів примусу аж до арешту винного й притягнення його до кримінальної відповідальності.

Згідно з статтею 7 Дисциплінарного статуту застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 84 Дисциплінарного статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування за фактами невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцями своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни, порядку несення служби або громадського порядку визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 лютого 2005 року № 111 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2005 року № 261/10541.

Пунктом 2 Інструкції визначено перелік обов`язкових підстав за яких проводиться службове розслідування:

- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільних осіб - або заподіяло їм матеріальну чи моральну шкоду;

- невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на орган Державної прикордонної служби завдань;

- у разі поранення або смерті, що сталися внаслідок застосування військовослужбовцем фізичного впливу і спеціальних засобів, а також у разі застосування зброї до інших військовослужбовців чи цивільного населення;

- порушення порядку та правил несення служби в прикордонному наряді;

- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

- у разі вчинення правопорушення, що містить ознаки злочину або корупційного діяння.

Зазначений перелік є виключний.

Отже, проведення службового розслідування з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності у даному випадку не є обов`язковим.

Такий же висновок зазначений у постанові Верховний Суд у справі № 822/932/17.

Частиною 3 статті 85 Дисциплінарного статуту встановлений строк проведення службового розслідування - службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

З урахуванням даної норми службове розслідування не повинно перевищувати термін два місяці.

Судом встановлено, що термін проведення службового розслідування відповідачем не порушено.

Посилання представника позивача на те, що відповідач сфальсифікував проведення службового розслідування, є неприйнятними, оскільки відповідачем надани належні докази щодо призначення службового розслідування та продовження строку службового розслідування, які оглянуті судом в оригіналі - накази та журнал обліку наказів (розпоряджень) Луганського прикордонного загону імені Генроя України Євгена Пікуса, копії окремих аркушів приєднані до матеріалів справи за ініциативою суду (а.с. 182-187).

Згідно з статтею 12 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Статтею 14 Статуту внутрішньої служби визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Згідно з статтею 254 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

З аналізу зазначеної норми вбачається обов`язок військовослужбовця негайно повідомити безпосереднього начальника про захворювання, та за наслідками такого звернення у начальника виникає обов`язок направлення хворого до до медичного пункту частини.

Суд зазначає, що позивач у судовому засіданні підтвердив, що про своє погане самопочуття 10.09.2020 не повідомив свого безпосереднього начальника. Про те, позивач 10.09.2020 самостійно, без повідомлення безпосереднього начальника, звернувся до медпунтку впс "Золоте". Та, лише 11.09.2020, про що не має заперечнь у сторін, повідомив безпосереднього начальника про захворювання.

Такі дії позивача позбавило начальника загону оперативно-розшукової діяльності - начальник головного оперативно-розшукового відділу ОСОБА_9 можливості своєчасно відреагувати на вказану ситуацію, здійснити заміну військовослужбовця з метою недопущення підриву бойової готовності та вжиття заходів щодо заміни позивача на іншу особу, на виконання наказу про відрядження військовослужбовців (а.с. 62).

З огляду на зазначене суд дійшов висновку щодо підтвердження у судовому засіданні факту порушення позивачем статті 12 Статуту внутрішньої служби.

Щодо порушення позивачем п. 1 Алгоритму звернення за медичною допомогою військовослужбовців Луганськгго прикордонного загону імені Героя України Євгена Пікуса (а.с. 51-56), суд зазначає наступне.

Статтею 11 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" закріплено право військовослужбовців на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Охорона здоров`я військовослужбовців забезпечується створенням сприятливих санітарно-гігієнічних умов проходження військової служби, побуту та системою заходів з обмеження дії небезпечних факторів військової служби, з урахуванням її специфіки та екологічної обстановки, які здійснюються командирами (начальниками) у взаємодії з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). На них покладається забезпечення вимог безпеки при проведенні навчань, інших заходів бойової підготовки, під час експлуатації озброєння і військової техніки, проведення робіт та виконання інших обов`язків військової служби.

Військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, мають право на безоплатну кваліфіковану медичну допомогу у військово-медичних закладах охорони здоров`я. Військовослужбовці щорічно проходять медичний огляд, щодо них проводяться лікувально-профілактичні заходи.

За відсутності за місцем проходження військової служби, навчальних (або перевірочних) і спеціальних зборів або за місцем проживання військовослужбовців військово-медичних закладів охорони здоров`я чи відповідних відділень або спеціального медичного обладнання, а також у невідкладних випадках медична допомога надається державними або комунальними закладами охорони здоров`я за рахунок Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Стаття 11 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" покладає на командирів (начальників) обов`язок створенням сприятливих санітарно-гігієнічних умов проходження військової служби, побуту та системою заходів з обмеження дії небезпечних факторів військової служби, з урахуванням її специфіки та екологічної обстановки. Саме в межах цих повноважень та вимог ст. 35 Статуту командир має право видати наказ.

Суд наголошує, що ст. 254 Статуту внутрішньої служби вимагає від військовослужбовця негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

З огляду на зазначені норми суд вважає зайвим та не доведеним відповідачем в частині правомірності прийняття Алгоритму звернення за медичною допомогою військовослужбовців Луганського прикордонного загону імені Героя України Євгена Пікуса, затвердженого наказом від 29.04.2020 № 799-АГ.

Також відповідачем не доведено факт ознайомлення (доведення до відому) позивача з даним наказом та Алгоритмом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку відсутності порушень з боку позивача вимог п. 1 Алгоритму.

Щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суд зазначає наступне.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту визначені види дисциплінарних стягнень:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Суд зазначає, що для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований факт порушення дисципліни.

Слід зазначити, що дія Кодексу законів про працю України не поширюється на військовослужбовців та на правовідносини щодо проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою та громадянином у зв`язку з виконанням ним конституційного обов`язку щодо військової служби здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Положеннями про проходження військової служби для відповідних категорій військовослужбовців, Статутами Збройних Сил України тощо.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші Закони України з питань проходження військової служби у відповідних військових формуваннях та правоохоронних органах, а також прийняті відповідно до них акти Президента України, Кабінету Міністрів України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зі змісту ст.1 КЗпП України вбачається, що його чинність поширюється на працівників. При цьому військовослужбовці не перебувають у трудових відносинах з військовими частинами, а проходять особливий вид публічної служби, перебуваючи на державному забезпеченні.

Військовослужбовці правового статусу "працівник" не мають, проходження їх служби врегульовано спеціальним законодавством, тому чинність Кодексу законів про працю України на них не поширюється, а тому його норми не можуть поширюватись на відносини між військовим частинами та військовослужбовцями з приводу питань, які випливають з відносин проходження військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до п.17 ч. 1 ст. 4 КАС публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином вимоги, викладені у позовній заяві стосуються питань проходження військової служби позивачем (проходження публічної служби).

Прийняття громадян на публічну службу (військову), її проходження, звільнення з публічної (військової) служби - це публічно-правові правовідносини, які урегульовано спеціальними нормами законодавства України у зв`язку зі спеціальним статусом даної категорії громадян.

Таким чином, саме до повноважень командира віднесено застосування дисциплінарного стягнення з урахуванням вини військовослужбовця.

Суд погоджується з видом застосованого дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 - догана, оскільки на позивача покладений обов`язок забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону України, та не допущення підриву бойової готовності підрозділу в умовах особливого періоду.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відповідача у спірних правовідносинах діях у межах та спосіб встановлений законом, а тому відсутні підтваи для задоволення позову.

З огляду на вимоги ст. 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову представника позивача Овчаренка Євгенія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу «Про результати службового розслідування», - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 16 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Ірметова