Справа № 420/6368/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6368/21
21 квітня 2021 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, третьої особи ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -
До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, третьої особи ОСОБА_2 про:
визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 16.03.2021 року, провадження №352/20, реєстраційний №352/1/14-2/21 з метою подальшого перегляду справи відносно адвоката ОСОБА_2 .
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 19 квітня 2021 року, адміністративну справу №420/6368/21 передано на розгляд головуючої судді Балан Ярослави Володимирівни.
Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про наявність підстав заявити собі самовідвід, з огляду на наступне.
Пунктом 4 частини 1 статті 36 КАС України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно ч. 1 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).
Пунктом 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Аналогічна теза міститься в п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року за №2006/23, яким передбачено, що суддя заявляє самовідвід у розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Тобто, нормами національного законодавства та положеннями міжнародно-правових актів забезпечується невід`ємне процесуальне право особи право на справедливий судовий розгляд, а суд повинен бути вільним від будь-якого впливу.
Суд зазначає, що рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області №224/19 від 04.12.2019 року, притягнуто адвоката ОСОБА_3 (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2314 від 04.09.2012 року видане Одеською обласною КДКА) до дисциплінарної відповідальності за грубе одноразове порушення абзацу 3 Преамбули; ч.2 ст.12-1; ст.25; ч.1 ст.49; ч.1 ст.51 та ч.4 ст. 65 Правил адвокатської етики; застосовано до адвоката ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю з виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.
Підставою для прийняття вищевказаного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Одеської області, виключення ОСОБА_3 з Єдиного реєстру адвокатів України та анулювання його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, слугувало звернення ОСОБА_4 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області зі скаргою щодо поведінки адвоката, у порядку статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 року.
У свою чергу, під час розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Одеської області скарги ОСОБА_4 , у мережі Інтернет (Інтернет видання «Дорожнього контролю м. Одеса» та відеохостингу YouTube) неодноразово з`являлися відео матеріали стосовно можливого впливу та підкупу заявником дисциплінарної комісії.
Таким чином, вищевикладені обставини обумовлюють необхідність головуючим суддею усунути ймовірну недовіру до суду, забезпечивши в очах розумного спостерігача впевненість у відсутності невідповідного упередження або впливу на суд.
Судом враховується, що головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, а також для унеможливлення обставин які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, суд вважає за доцільне заявити самовідвід.
Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається у тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративну справу №420/6368/21 передати до відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення головуючого судді у справі у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Балан Я.В.