Справа № 826/9693/13-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2021 року

Київ

справа №826/9693/13-а

адміністративне провадження №К/9901/1872/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів: Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. від участі у розгляді справи №826/9693/13-а за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалені у цій справі судові рішення, а саме: постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2014.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.08.2014 відкрито касаційне провадження у справі.

29.01.2015 ОСОБА_2 , а 05.02.2015 також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 подали до касаційного суду клопотання про звернення до Верховного Суду України щодо відповідності Закону України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Конституції України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.04.2015 провадження у цій справі зупинено та постановлено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В подальшому заяви про приєднання до вищевказаної касаційної скарги подали: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Законом України від 02.06.2016 №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України діють у межах їх повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом у складі, визначеному цим Законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

15.12.2017 набув чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» яким, зокрема Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

За правилами підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі вищевказаних приписів законодавства справа №826/9693/13-а передана до Касаційного адміністративного суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

19.04.2021 у автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду зареєстрована заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. від участі у розгляді цієї справи.

Вимоги заяви мотивовані тим, що вищевказаними суддями безпідставно та всупереч вимог процесуального закону було постановлено ухвалу про поновлення провадження у цій справі, а також порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведене, на переконання заявників свідчить про наявність підстав для відводу вищезгаданих суддів з підстав, передбачених пунктами 2, 4, 5 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з вказаними вище положеннями процесуального закону суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів відзначає, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання відводу суддів від розгляду справ, про що зазначено в ухвалах від 04.10.2018 (провадження №11-429сап18), від 06.11.2018 (справа №820/3261/17 (Зп/9901/1/18); провадження №11-596заі18).

У пунктах 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

В той же час, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Правило, за яким незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, закріплено і в частині четвертій статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, певні процесуальні дії суддів та судові рішення, ухвалені ними в складі колегії суддів у цій та/або інших справах, в силу прямої (імперативної) вказівки процесуального закону (частина четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України) не можуть бути підставою для відводу.

Не свідчать про наявність підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відводів й наявні у заяві посилання на нібито порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою з числа резервних суддів (абзац другий частини десятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України).

За приписами частини тринадцятої цієї ж статті, з якими кореспондуються положення частин першої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом.

Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється:

до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше ніж три місяці з дня набрання ним чинності - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, визначеними цією редакцією Кодексу (підпункт 15.4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України).

Правове регулювання відносин, пов`язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду, здійснюється Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Рішенням Ради суддів України 26.11.2010 №30 (у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 02.03.2018 №17, зі змінами),

За змістом підпункту 2.3.25 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду відповідно до визначеного процесуальним законодавством принципу незмінності складу суду, розгляд справи, як правило, проводиться визначеною автоматизованою системою колегією суддів. Тимчасова відсутність судді-члена колегії, як правило, не може бути підставою для зміни складу колегії суддів.

У разі неможливості продовження розгляду справи одним із суддів-членів колегії (призов на військову службу, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, довготривале перебування на лікарняному або у відпустці тощо) заміна судді-члена колегії здійснюється автоматизованою системою на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду (або уповноваженої ним особи) на виконання службової записки судді-доповідача у справі з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду цієї справи у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

Результатом автоматичного визначення складу колегії суддів є протокол автоматичного визначення складу колегії суддів (додаток 2), що автоматично створюється автоматизованою системою (підпункт 2.3.23 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду).

У даному випадку справа №826/9693/13-а після її надходження до Касаційного адміністративного суду була передана колегії суддів у складі судді-доповідача Коваленко Н.В, суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13 суддю Верховного Суду Гриціва М.І. обрано до Великої Палати Верховного Суду.

Ця обставина об`єктивно унеможливлювала продовження розгляду справи одним із суддів-членів колегії, а саме - суддею Грицівим М.І., у зв`язку з чим вказаний суддя підлягав заміні на підставі підпункту 2.3.25 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду і пункту 3.4 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14.12.2017 №8.

На підставі службової записки судді-доповідача Коваленко Н.В. від 11.03.2021 №710/0/64-21, у зв`язку із настанням вищезгаданих обставин, які унеможливлюють розгляд судової справи, та згідно з розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 11.03.2021 №417/0/78-21, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, про що складено протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи від 11.03.2021, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Коваленко Н.В., судді: Берназюк Я.О., Желєзний І.В.

У зв`язку з вищевикладеним відсутні підстави вважати, що при визначенні судді (колегії суддів) для розгляду цієї справи було порушено порядок, встановлений статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України, або не дотримано задекларованих процесуальним законом засад незмінності складу суду.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

З вказаних у заяві про відвід судів доводів та аргументів, які носять суб`єктивний, узагальнений характер, не вбачається наявності обставин, підтверджених доказами, які б беззаперечно свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. у результаті розгляду цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які б унеможливлювали участь у розгляді цієї справи вказаними суддями та викликали необхідність їх відводу.

За правилами частин першої, третьої, четвертої, одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Ураховуючи, вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення зави ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів: Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. від участі у розгляді справи №826/9693/13-а.

Керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заявлених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відводів суддям Коваленко Н.В., Берназюку Я.О., Желєзному І.В. у справі №826/9693/13-а за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний