Справа № 132/523/21
Суддя: Аліменко Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/523/21
Провадження № 2-а/132/12/21
Рішення

Іменем України

15 квітня 2021 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, старшого сержанта поліції Мороза Павла Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН № 3795077 від 16.02.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності, подана в порядку ст. 286 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що постановою ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій обл. інспектора старшого сержанта поліції Мороза П.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №3795077 від 16.02.2021 року його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за ч. 6 ст.121 КУпАП зате, що 16.02.2021 року о 20 годині, 16 хв. в м. Калинівка, Вінницької області по вул. Грушевського керував транспортним засобом в якого державний номерний знак недостатньо освітлюється в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в. ПДР - керування водієм ТЗ з номерним знаком, закритим ін. предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символ номерного знаку з відстані 20 метрів.

Позивач вважає, що дана постанова прийнята з істотним порушенням положень чинного законодавства, за відсутності фактичного складу адміністративного правопорушення, вона є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутність, позов підтримує та просить задовільнити.

Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, відзив на позовну заяву та письмові пояснення на пропозицію суду не подав.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовної заяви, відтак, вона підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Постановою ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій обл. інспектора старшого сержанта поліції Мороза Павла Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №3795077 від 16.02.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за ч. 6 ст.121 КУпАП за те, що 16.02.2021 року о 20годині, 16 хв. в м. Калинівка, Вінницької області по вул. Грушевського водій керував транспортним засобом в якого державний номерний знак недостатньо освітлюється в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в. ПДР - керування водієм ТЗ з номерним знаком, закритим ін. предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символ номерного знаку з відстані 20 метрів.

Позивач в позовній заяві вказує, що 16.02.2021 року о 20 годині 16 хвилин був зупинений екіпажем патрульної поліції по вул. Грушевського в місті Калинівка Вінницької області. Як повідомив інспектор старший сержант поліції ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій обл. Мороз П.В. причиною зупинки стало те, що в автомобілі AUDI 80 AVANT НОМЕР_1 не освітлюється державний номерний знак. Однак при огляді заднього номерного знаку на вказаному автомобілі було виявлено, що система підсвічування заднього державного номерного знаку працювала справно. Не зважаючи на це, вирішивши, що працююча система освітлення заднього державного номерного знаку (спроектована та встановлена заводом-виробником) не в повній мірі виконує свою функцію (не достатньо освітлює номерний знак), інспектор старший сержант поліції ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій обл. Мороз П.В. виніс постанову серія ЕАН №3795077 від 16.02.2021 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 9 ст. 133-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до статей 9-11 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, правилами дорожнього руху не передбачено притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП за "недостатньо" освітлений номерний знак, санкція якої передбачає накладення штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зокрема, за керування транспортним засобом з номернім знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Беручи до уваги те, що відповідач заперечень проти позову та доказів, які б спростували вищезазначені доводи позивача, чи вказували б на правомірність рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не надав, беручи до уваги положення КАС України про необхідність суб`єктом владних повноважень доводити правомірність своїх дій, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в сумі 454,00 грн., позов задоволено в повному обсязі, а тому витрати в сумі 454,00 грн. у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 18, 50, 104-106, 132, 139, 159-163,167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову інспектора старшого сержанта поліції ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій обл. Мороза Павла Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №3795077 від 16.02.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністартивної відповідальності за ч. 6 ст.121КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області (вул. В. Нестерчука, 64, м. Калинівка, 22400) на користь ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: