Справа № 2140/1685/18
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року

м. Київ

справа №2140/1685/18

провадження №К/9901/2495/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А. суддів: Желєзного І.В., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року (суддя Хом`якова В.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року (головуючий суддя Осіпов Ю.В., судді Запорожан Д.В., Скрипченко В.О.)

у справі № 2140/1685/18

за позовом ОСОБА_1

до Державного кадастрового реєстратора відділу у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Сафонової Тетяни Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити певні дії

І. РУХ СПРАВИ

1. У серпні 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом до державного кадастрового реєстратора відділу у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Сафонової Т.В., Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в якому, беручи до уваги заяву про зменшення позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправними дії та рішення Державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. щодо відмови у державній реєстрації земельної ділянки для відведення у власність за адресою Микілівська сільська рада Білозерський район Херсонської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1 га, із цільовим призначенням "Для ведення особистого селянського господарства", за заявою позивача від 19 червня 2018 року вх. №4436 про державну реєстрацію земельної ділянки;

- скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. від 09 липня 2018 року № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- визнати протиправними дії Державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. щодо здійснення державної реєстрації земельної ділянки для відведення у власність ОСОБА_2 за адресою Микільська сільська рада Білозерський район Херсонської області, орієнтовний до земельної ділянки 1 га, та присвоєння цій земельній ділянці кадастрового номера :03:001:0421, вчинені 13 липня 2018 року;

- зобов`язати Державного кадастрового реєстратора Сафонову Т.В. скасувати державну реєстрацію земельної ділянку відведення у власність ОСОБА_2 за адресою Микільська сільська рада Білозерський район Херсонської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1 га, здійснену 13 липня 2018 року;

- скасувати кадастровий номер :03:001:0421, присвоєний Державним кадастровим реєстратором Сафоновою Т.В. земельній ділянці для відведення у власність ОСОБА_2 .

2. Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року, закрито провадження у справі № 2140/1685/18 стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора відділу у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Сафонової Т.В. щодо здійснення державної реєстрації земельної ділянки для відведення у власність ОСОБА_2 за адресою: Микільська сільська рада Білозерський район Херсонської області та присвоєння цій земельній ділянці кадастрового №:03:001.0421, які вчинені 13 липня 2018 року, та про зобов`язання скасувати державну реєстрацію земельної ділянки для відведення у власність ОСОБА_2 за адресою Микільська сільська рада Білозерський район Херсонської області та скасувати кадастровий номер :03:001:0421, присвоєний земельній ділянці для відведення у власність ОСОБА_2 .

3. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дії та рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Сафонової Т.В. щодо відмови у державній реєстрації земельної ділянки для відведення у власність за адресою Микілівська сільська рада Білозерський район Херсонської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1 га., із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за заявою від 19 червня 2018 року вх. № 4436 про державну реєстрацію земельної ділянки, а також відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовної вимоги про скасування рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Сафонової Т.В. від 09 липня 2018 року № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року скасовано, провадження у справі закрито. Роз`яснено право позивача на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

5. Не погодившись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року та прийняти нове рішення про задоволення позову.

6. Від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 23 лютого 2018 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області видало наказ №21-739/18-18-СГ, яким надано позивачу, як учаснику бойових дій (АТО), дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області, орієнтований розмір ділянки 1 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

8. Позивач замовив розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в ДП «Херсонгеоінформ», та в подальшому отримав позитивний висновок.

9. 19 червня 2018 року позивач подав заяву до Центру надання адміністративних послуг при Білозерській РДА про державну реєстрацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, до якої додав розроблений ДП «Херсонгеоінформ» проект землеустрою з документами.

10. 09 липня 2018 року державний кадастровий реєстратор Сафонова Т.В. склала протокол №ПП-018 проведення перевірки електронного документа, в якому зазначила про невідповідність електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру, встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, даним документації із землеустрою або оцінки земель.

11. 09 липня 2018 року державним кадастровим реєстратором також було прийнято рішення №РВ-018, яким відмовлено позивачу у державній реєстрації земельної ділянки, з підстави невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: «Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. помилки структури електронного документа № рядок Зміст помилки 1 331 Елемент ZIP: Значення "знаходиться поза діапазоном допустимих значень для цього елемента. Реєструєма(мі) ділянка/ділянки не перекриває(ють) площу ділянок/ділянки у системі на 13 %».

12. У зв`язку із зазначеним, заявнику було рекомендовано звернутися до ДП «Херсонгеоінформ» (розробника документації із землеустрою) для виправлення існуючих помилок.

13. 18 липня 2018 року представник позивача подав заяву до Центру надання адміністративних послуг при Білозерській РДА про державну реєстрацію земельної ділянки.

14. 24 липня 2018 року в.о. директора ДП «Херсонгеоінформ» Давискиба Р.Т. листом №1/118 попросив призупинити розгляд справи гр. ОСОБА_1 та повернути її розробнику документації для внесення доповнень та змін до землевпорядної документації. Після чого проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача опинився в ДП «Херсонгеоінформ».

15. Про таке повернення проекту землеустрою і про результати розгляду заяви позивач дізнався 09 серпня 2018 року.

16. Позивач стверджує, що заява від 18 липня 2018 року та проект землеустрою були повернуті відповідачем у непередбачений законом чи договором спосіб, без з`ясування згоди заявника.

17. Як повідомило ДП «Херсонгеоінформ», після отримання від державного реєстратора інформації про реєстрацію 13 липня 2018 року земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0421 за гр. ОСОБА_2 на підставі документів, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс», що технічно унеможливлює реєстрацію ділянки гр. ОСОБА_1 , ДП попросило повернути документацію для внесення змін та узгодження подальших дій з замовником.

18. 08 жовтня 2018 року позивач втретє звернувся до Центру надання адміністративних послуг при Білозерській РДА із заявою про реєстрацію земельної ділянки (вх. №7186), надавши проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та відповідний електронний документ. За результатами розгляду поданих документів державним кадастровим реєстратором було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області, за ОСОБА_1 та присвоєно їй кадастровий номер :03:001:0459. На підтвердження реєстрації зазначеної земельної ділянки гр. ОСОБА_1 був виданий Витяг з Державного земельного кадастру від 16 жовтня 2018 року № НВ-018.

19. Позивач вважає, що дії та рішення Державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. щодо відмови позивачу у державній реєстрації земельної ділянки для відведення у власність за адресою Микілівська сільська рада Білозерський район Херсонської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за заявою позивача від 19 червня 2018 року вх. №4436 про державну реєстрацію земельної ділянки, є протиправними, а рішення відповідача-1 від 09 липня 2018 року № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру таким, що винесено незаконно, тому підлягає скасуванню.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

20. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірного рішення відповідача.

21. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, вважав, що відповідний спір взагалі не підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третьою особою) у зв`язку з діями державного кадастрового реєстратора щодо відмови у державній реєстрації земельної ділянки для відведення у власність позивачу та здійснення такої реєстрації за іншою особою ( ОСОБА_2 ). Порушення своїх прав позивач вбачає у наслідках, які спричинені рішеннями державного кадастрового реєстратора, які він вважає неправомірними, при цьому, судова колегія зазначає, що їх відновлення з позиції позивача, безпосередньо впливає на майнові права іншої особи - гр. ОСОБА_2 (який теж є учасником АТО), оскільки фактично позбавляють останнього отриманого ним права власності на спірну земельну ділянку.

22. Апеляційний адміністративний суд зробив висновок про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дії та рішення державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. щодо відмови у державній реєстрації вказаної земельної ділянки за заявою позивача від 19 червня 2018 року вх.№4436 про державну реєстрацію земельної ділянки та скасування рішення Державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. від 09 липня 2018 року №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру - є похідними від позовних вимог, по яким вже закрито провадження у цій справі, тому вказані позовні вимоги мають розглядатися в порядку цивільного судочинства так як, фактично існує цивільний спір між позивачем та гр. ОСОБА_2 про право власності на спірну земельну ділянку.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВУ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ

23. Касаційну скаргу мотивовано порушенням місцевим та апеляційним адміністративними судами норм матеріального і процесуального права і неповним дослідженням обставин справи.

24. Зокрема, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про похідний характер позовних вимог про визнання протиправними дії та рішення державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. щодо відмови у державній реєстрації вказаної земельної ділянки за заявою позивача від 19 червня 2018 року вх.№4436 про державну реєстрацію земельної ділянки та скасування рішення Державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. від 09 липня 2018 року №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру. Ці позовні вимоги є самостійними і підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства. Задоволення вказаних вимог не позбавляє гр. ОСОБА_2 його права власності на земельну ділянку.

25. У касаційній скарзі відзначено, що порушення своїх прав позивач вбачає не у наслідках, спричинених діями та рішеннями відповідача-1, як помилково зазначив апеляційний суд, а в діях та рішеннях як таких та підставах їх вчинення (прийняття) суб`єктом владних повноважень.

26. Позивач вважає, що суд першої інстанції, пославшись на те, що наданий позивачем СD диск з написом "Згідно з оригіналом 16.08.2018 ОСОБА_1. Залишок." не відкривається, залишив поза увагою те, що у протоколі № ПП-018 та в рішенні № РВ-018 наведено зауваження до змісту документа, що спростовує той факт, що диск не відкривався.

27. ОСОБА_1 стверджує, що під час огляду зазначеного диска в судовому засіданні суду першої інстанції диск відкрився, на ньому суд побачив файли в форматі XML. Відповідач-1 пояснила суду, що для відкриття файлів цього формату потрібне спеціальне програмне забезпечення. Зазначене підтверджується технічним записом судового засідання. Таким чином, факт відкриття оглянутого судом диска відбувся, однак через невикористання судом спеціального програмного забезпечення цей доказ досліджений не був. Суд першої інстанції взагалі не досліджував обставини повернення відповідачем-1 проекту землеустрою позивача, поданого із заявою від 19 червня 2018 року. Суд першої інстанції не зробив жодних висновків щодо того, чи був дотриманий відповідачем-1 строк розгляду заяви позивача від 19 червня 2018 року про державну реєстрацію земельної ділянки.

28. Позивач критично ставиться до висновків суду першої інстанції про неможливість застосування приписів п. 77 Порядку ведення Державного земельного кадастру, які встановлюють обов`язок відповідача-1 повертати заяву про державну реєстрацію земельної ділянки з доданими документами для виправлення помилок електронного документа та подання документів для проведення повторної перевірки, через те що такий обов`язок не передбачений Законом. Якщо Порядок передбачає такий додатковий обов`язок відповідача-1 - суб`єкта владних повноважень, цей обов`язок підлягає безумовному виконанню, оскільки це поліпшує становище громадянина у спірних відносинах, гарантує, що його заява про державну реєстрацію земельної ділянки буде розглянута по суті, особливо за таких штучних перепон як у даній справі, та запобігає зловживанням збоку Державного кадастрового реєстратора.

29. Скаржник також наголошує на тому, що розгляд повторно поданої заяви позивача від 18 липня 2018 року про державну реєстрацію земельної ділянки відповідач-1 взагалі не здійснював, повернувши її без прийняття жодного з рішень, які передбачає законодавство за результатами розгляду такої заяви, тобто в незаконний спосіб та з явним перевищенням своїх службових повноважень.

30. У відзиві на касаційну скаргу відповідач-1 вважає необґрунтованими вимоги касаційної скарги і погоджується з висновками суду першої інстанції.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

31. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.

32. У ст. 124 Конституції України закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. А ст. 125 Конституції України визначає, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

33. Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

34. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

35. Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

36. Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб і суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

37. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

38. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

39. Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

40. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

41. Суд апеляційної інстанції вважав, що позовні вимоги про визнання протиправними дії та рішення державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. щодо відмови у державній реєстрації вказаної земельної ділянки за заявою позивача від 19 червня 2018 року вх.№4436 про державну реєстрацію земельної ділянки та скасування рішення Державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. від 09 липня 2018 року №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру - є похідними від позовних вимог, по яким вже закрито провадження у цій справі.

42. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 лютого 2021 року у справі №813/1009/17 відзначила, що у разі якщо під час розгляду справи фактично відбулася зміна предмета спору настільки, що дії чи рішення суб`єкта владних повноважень вичерпали свою управлінську владну функцію, трансформувалися і насправді набули іншої природи правовідносин, на які правила адміністративного судочинства не поширюються, то у такому випадку адміністративний суд повинен закрити провадження у справі.

43. Колегія суддів зазначає, що рішення державного реєстратора від 19 червня 2018 року вх.№4436 та від 09 липня 2018 року №РВ-018 вмотивовані іншими підставами, ніж наявність речових прав на земельну ділянку у ОСОБА_2 .

44. Водночас, на момент подання цього позову ОСОБА_1 (16 серпня 2018 року) земельна ділянка, стосовно якої 09 липня 2018 року відмовлено позивачу у державній реєстрації, вже була зареєстрована (13 серпня 2018 року) на праві власності за іншою особою - ОСОБА_2 .

45. Враховуючи наведене, скасування рішення Державного кадастрового реєстратора Сафонової Т.В. від 09 липня 2018 року № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру без розгляду питання щодо правомірності отримання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, не зможе призвести до повного поновлення оскаржених та порушених прав ОСОБА_1 .

46. Доводи касаційної скарги вказаного не спростовують.

47. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених ст.341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

48. Таким чином, оскільки при ухваленні постанови судом апеляційної інстанції не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставами для скасування судових рішень, тому Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін.

49. Оскільки Верховний Суд залишає без змін постанову суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. ст. 242, 345, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі №2140/1685/18 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя І.В. Желєзний

Суддя О.П. Стародуб