Справа № 583/4254/20
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21 квітня 2021 р. Справа № 583/4254/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2021 , головуючий суддя І інстанції: Плотникова Н.Б., м. Охтирка Сумської області, по справі № 583/4254/20
за позовом ОСОБА_1
до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича , Управління патрульної поліції в Сумській області ДПП , Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Сумській області Левченко Владислава Олексійовича (надалі по тексту відповідач-1), Управління патрульної поліції в Сумській області (надалі по тексту відповідач-2), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі по тексту відповідач-3), в якому просив суд:
- скасувати постанову поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Левченко В.О. серія ДП18 № 834456 від 22.10.2020 р., якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 січня 2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2021 року по справі № 583/4254/20 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича, Управління патрульної поліції в Сумській області ДПП, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено.

Скасовано постанову поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Левченко В.О. серія ДП18 № 834456 від 22.10.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

22.03.2021 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2021 року питання про судові витрати вирішено не було.

Позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення в якій просить стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на його користь судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 420,40 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 681 грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та у розмірі 2000 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-сьомою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 КАС України, частинами першою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Приписи ч.9 ст. 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Так, пунктами 1,2,4 ч. 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн понесених за розгляд справи в суді першої інстанції позивачем до матеріалів справи надано звіт № 48 за надані адвокатом послуги, який є додатком до договору про надання правничої допомоги №48 від 22.10.2020 року та складену на підставі вказаного договору квитанцію до прибуткового касового ордера № 48 від 15.12.2020 року.

Проте, матеріали справи не містять самого договору про надання правничої допомоги №48 від 22.10.2020 року, необхідного для надання правничої допомоги.

Отже, враховуючи, що матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги №48 від 22.10.2020 року, необхідного для надання правничої допомоги, то витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн не підлягають стягненню на користь позивача.

Також, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про відшкодування на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, оскільки позивачем ні до апеляційної скарги, ні до заяви про ухвалення додаткового рішення не надано доказів в підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2000 грн.

Щодо стягнення витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що такі витрати підлягають частковому стягненню на користь позивача, з огляду на таке.

Розподіл судових витрат врегульований статтею 139 КАС України.

Так, відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 січня 2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2021 року по справі № 583/4254/20 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича, Управління патрульної поліції в Сумській області ДПП, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено.

Враховуючи, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2021 року позов ОСОБА_1 було задоволено, то відповідно судові витрати зі сплати судового збору підлягали стягненню на користь позивача відповідно до ст.139 КАС України.

З матеріалів справи слідує, що при поданні позову позивачем було понесено витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн, що підтверджується квитанцією №5912 від 25.11.2020 (а.с.5).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 420,40 грн.

При поданні апеляційної скарги позивачем судовий збір сплачено у розмірі 681,00 грн, що підтверджується квитанцією №24312 від 02.02.2021 (а.с.181).

У п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки при поданні адміністративного позову сплаті підлягала сума судового збору в розмірі 420,4 грн, то при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги судовий збір підлягав сплаті в розмірі 630,6 грн (420,4*150%=630,6).

Враховуючи, що при поданні апеляційної скарги судовий збір підлягав сплаті у розмірі 630,6 грн, то колегія суддів приходить до висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 630,6 грн.

Оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2021 року питання про судові витрати вирішено не було, то колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( 03048, м. Київ, вул. Ернста,3) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калиновський В.А.