Справа № 806/647/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Житомир справа № 806/647/16

категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.

за участю: представника позивача - Шарий С.В.,

представника відповідача - Мазур О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Кемілайн Агро" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.04.2016 р. №00000422,

встановив:

Приватне підприємство "Кемілайн-Агро" звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.04.2016 р. №00000422 щодо збільшення зобов`язань з податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Заявою від 02.11.2016року Позивач уточнив та зменшив позовні вимоги.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2016року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.04.2016 р. №00000422 в частині збільшення Позивачу зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 1373892,00грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі686946,00грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 31.01.2017року вказану постанову суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.09.2020року зазначені судові рішення у справі скасовано і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 03.11.2020року справу прийнято до провадження і її призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Підготовчі судові засідання у справі, призначені на 02.12.2020року та на 21.12.2020року, не відбулися по причині неявки представників сторін та подання відповідних клопотань.

Ухвалою суду від 19.01.2021року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалами суду в судових засіданнях 18.02.2021року та 23.02.2021року оголошувалася перерва на стадії дослідження письмових доказів.

Ухвалою суду в судовому засіданні 29.03.2021року оголошувалася перерва на стадії дебатів за клопотанням представника Відповідача для підготовки до виступу в дебатах.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що Відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013року по 30.06.2014оку. За результатами такої перевірки, на думку представника Позивача, уповноважені особи податкового органу безпідставно прийшли до висновку про нереальність господарських операцій підприємства з цілого ряду суб`єктів господарювання (ТОВ "Деста Союз", ТОВ "Компанія Оріон Сервіс", ТОВ "Базіс Груп", ТОВ "Нанотрейдинг", ТОВ "Вівент", ТОВ "Локерс", ТОВ "Пантеон Стандарт", ТОВ "Старт Прайм", ТОВ "Аленгрос", ТОВ "ВЕЛЬФ ДІМ", ТОВ "Ельпіс", ТОВ "ПРАУД-ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "СКАЙСІТІ-ГРУП") щодо придбання товарів та послуг, що в свою чергу призвело до невизнання сформованого за їх результатами податкового кредиту з податку на додану вартість.

Вказані господарські операції, як зазначив представник Позивача, мали реальний характер і підтверджуються всіма необхідними документами, а тому Позивачем суми сплаченого податку на додану вартість за придбані товари та послуги правомірно віднесено до податкового кредиту та правомірно враховані при визначенні своїх зобов`язань з податку на додану вартість.

Більш того, на думку представника Позивача, реальність таких господарських операцій підтверджується судовим рішенням в адміністративній справі № 806/442/16.

Крім того, представник Позивача зазначив про безпідставність та незрозумілість висновків податкового органу щодозаниження платником своїх зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013року по 30.06.2014року на загальну суму 52565,00грн. та щодо незаконності проведення платником коригування податкового кредиту ТОВ "Альянс Холдинг" за травень місяць 2014 року на суму 106,26 грн. та ТОВ "Олді-Житомир" за лютий 2013 року на суму 586,19 грн.

Представник Відповідача, Головного управління ДПС у Житомирській області, проти позову заперечила і пояснила, що дійсно уповноваженими посадовими особами податкового органу була проведена документальна позапланова виїзна перевірка підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013року по 30.06.2014року, про що складено акт перевірки від 25.03.2016року. За результатами такої перевірки, на думку представника Відповідача, правомірно було встановлено заниження платником податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зумовлених завищенням податкового кредиту в безтоварних та нереальних господарських операцій з ТОВ "Деста Союз", ТОВ "Компанія Оріон Сервіс", ТОВ "Базіс Груп", ТОВ "Нанотрейдинг", ТОВ "Вівент", ТОВ "Локерс", ТОВ "Пантеон Стандарт", ТОВ "Старт Прайм", ТОВ "Аленгрос", ТОВ "ВЕЛЬФ ДІМ", ТОВ "Ельпіс", ТОВ "ПРАУД-ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "СКАЙСІТІ-ГРУП".

Відносно керівників та засновників ТОВ "Деста Союз", ТОВ "Компанія Оріон Сервіс", ТОВ "Базіс Груп", ТОВ "Аленгрос", ТОВ "СКАЙСІТІ-ГРУП" та ТОВ "Нанотрейдинг" відкрито кримінальні провадження, в ході яких підтверджено фіктивність створення вказаних товариств. Зазначені порушення, на думку представника Відповідача, правомірно стали підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо визначення платником своїх зобов`язань з податку на додану вартість, формування податкового кредиту з цього податку та застосування відповідних фінансових санкцій за їх порушення регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є операції платників податку зокрема з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (пункт 185.1. статті 185 ПК України).

Пунктом 198.3. статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1. статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6. статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України визначено, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

Згідно зі п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до п. 201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, необхідною умовою для включення податку на додану вартість до податкового кредиту, що безпосередньо впливає на зменшення суми податкових зобов`язань, є, зокрема, фактична наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), їх зв`язок з господарською діяльністю платника податків. При цьому наслідки у податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто дії, які викликають зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

В судовому засіданні встановлено, що в період з 15.03.2016року по 21.03.2016року уповноваженими посадовими особами податкового органу була проведена документальна позапланова виїзна перевірка підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013року по 30.06.2014оку, про що був складений відповідний акт перевірки від 25.03.2016року.

01.04.2016року Позивачем були подані заперечення на вказаний акт перевірки.

За результатами такої перевірки та за результатами розгляду заперечень платника на акт перевірки було винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 14.04.2016 року №00000422 про збільшення Приватному підприємству "Кемілайн-Агро" грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1384921,00грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі 692461,00грн. (а.с.73т.1).

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог Позивачем оскаржується правомірність вказаного податкового повідомлення-рішення лише в частині збільшення Приватному підприємству "Кемілайн-Агро" грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1373892,00грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі 686946,00грн.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні від 14.04.2016 року №00000422, підставою для його винесення стали порушення Позивачем вимог п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.192.1 ст.192, п.198.1, 198.2, п. 198.3, п.198.5 і п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 та п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 25.03.2016року, та пояснень представника податкового органу в судовому засіданні підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в частині збільшення Приватному підприємству "Кемілайн-Агро" грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1373892,00грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі 686946,00грн. стало виключно:

1) заниження платником своїх зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013року по 30.06.2014року на загальну суму 52565,00грн.;

2) безпідставність проведення платником коригування податкового кредиту ТОВ "Альянс Холдинг" за травень місяць 2014 року на суму 106,26 грн. та ТОВ "Олді-Житомир" за лютий 2013 року на суму 586,19 грн.;

3) невизнання податковим органом податкового кредиту з податку на додану вартість, зумовлених господарськими операціями платника з:

- ТОВ "Деста Союз" щодо придбання ящика картонного, етикеток та рекламних, інформаційних, маркетингових послуг та послуг зі стимулювання збуту товарів на загальну суму 649248,00грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 108208,00грн., що мали місце в жовтні 2013року;

- ТОВ "Компанія Оріон Сервіс" щодо розробки технологічного проекту на загальну суму 628000,00грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 104666,70грн., що мали місце в червні 2013року;

- ТОВ "Базіс Груп" щодо придбання мідного купоросу на загальну суму 699999,98грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 116666,70грн., що мали місце в травні та липні 2013року;

- ТОВ "Нанотрейдинг" щодо придбання гофрованого ящика картонного, гофропрокладок, решіток та каністр на загальну суму 488887,80грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 89814,63грн., що мали місце в березні-травні 2013року;

- ТОВ "Вівент" щодо придбання етикеток та каністр на загальну суму 81574,00грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 13595,07грн., що мали місце в березні 2013року;

- ТОВ "Локерс" щодо придбання партії товарів (ПЕГ-400 та Родамін Ж) на загальну суму 368452,80грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 61408,80грн., що мали місце в травні-червні 2014року;

- ТОВ "Пантеон Стандарт" щодо придбання товарів (ПЕГ-400, етикеток, гофрованого ящика, гофропрокладка, плівкачтрей та каністр) на загальну суму 192387,20грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 32064,53грн., що мали місце в березні, квітні та червні 2013року;

- ТОВ "Старт Прайм" щодо придбання дизайнерських послуг на розробку етикеток на загальну суму 233000,40грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 38833,40грн., що мали місце в червні 2014року;

- ТОВ "Аленгрос" щодо виконання робіт на створення рецептури та технології отримання водних розчинів мікроелементів на загальну суму 445398,00грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 74232,98грн., що мали місце в квітні 2014року;

- ТОВ "ВЕЛЬФ ДІМ" щодо придбання товару (Блу Голд) на загальну суму 331200,00грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 55200,00грн., що мало місце в червні 2014року;

- ТОВ "Ельпіс" щодо придбання товару (топсин М) на загальну суму 240024,00грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 40004,00грн., що мало місце в травні 2014року;

- ТОВ "ПРАУД-ТРЕЙДІНГ ГРУП" щодо придбання засобів захисту рослин (гарантол, інгавіт, кемівіт та Прем`єр Голд) на загальну суму 2982036,00грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 497006,00грн., що мали місце в травні-червні 2013року;

- ТОВ "СКАЙСІТІ-ГРУП" щодо виконання робіт з ремонту офісних приміщень загальну суму 1325064,93грн., в тому числі податку на додану вартість в сумі 220844,20грн., що мали місце в травні-червні 2014року.

Суд зазначає, що доводи податкового органу про заниження платником своїх зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013року по 30.06.2014року на загальну суму 52565,00грн. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на наступне.

Так, в матеріалах перевірки вказано, що дане порушення виявлено шляхом співставлення додатків 5 до Декларації з податку на додану вартість "Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту" та даних бух. рах Д-т36 Кт 70, головної книги за 2013-2014 рр., оборотно-сальдових відомостей по рах. №361, 64 за 2013-2014 рік, отриманих авансів, а саме встановлено відображення не повному обсязі відгрузку та продаж ТМЦ.

Разом з тим, ні в акті перевірки від 25.03.2016року, ні у висновку щодо розгляду заперечень платника на акт перевірки, ні в поясненнях представника податкового органу в судовому засіданні не зазначено суть такого заниження за кожний звітний період. Контролюючим органом не відображено у відносинах з яким (якими) контрагентами мало місце таке заниження зобов`язань, не відображено яким чином допущено таке заниження (невірно визначено базу оподаткування чи не вірно визначено ставку податку, тощо).

В ході розгляду справи підтверджено, що ПП "Кемілайн Агро" формував бухгалтерський та податковий облік на підставі належним чином оформлених первинних документів, що відповідають дійсному економічному змісту реальних господарських операцій та враховувалися при визначення своїх зобов`язань з цього податку.

В постанові Колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2020 р. ( справа N 820/11382/15) зазначено, що із системного аналізу положень п. п. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54, п. 61.1 ст. 61, п. 62.1 ст. 62 п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України вбачається, що факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків.

Таким чином, відсутність відображення в акті перевірки суті та конкретних обставин щодо заниження платником своїх зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013року по 30.06.2014року на загальну суму 52565,00грн. виключає можливість застосування до платника санкцій, передбачених податковим законодавством.

Аналогічно, суд вважає, що саме податковим органом не доведено законність висновків викладених як в акті перевірки, щодо незаконності проведення коригування податкового кредиту ТОВ "Альянс Холдинг" за травень місяць 2014 року на суму 106,26 грн. та ТОВ "Олді-Житомир" за лютий 2013 року на суму 586,19 грн.

Ні в акті перевірки від 25.03.2016року, ні у висновку щодо розгляду заперечень платника на акт перевірки, ні в поясненнях представника податкового органу в судовому засіданні не зазначено суть незаконності таких коригувань податкового кредиту із вказаними контрагентами і на їх підтвердження не надано жодних доказів.

В судовому засіданні представником податкового органу також не наведено жодних обґрунтувань правомірності такого донарахування ПП "Кемілайн Агро".

Аналогічно суд вважає про безпідставність доводів податкового органу щодо відсутності документального підтвердження вказаних господарських операцій з ТОВ "Деста Союз", ТОВ "Компанія Оріон Сервіс", ТОВ "Базіс Груп", ТОВ "Нанотрейдинг", ТОВ "Вівент", ТОВ "Локерс", ТОВ "Пантеон Стандарт", ТОВ "Старт Прайм", ТОВ "Аленгрос", ТОВ "ВЕЛЬФ ДІМ", ТОВ "Ельпіс", ТОВ "ПРАУД-ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "СКАЙСІТІ-ГРУП", що призвели до безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість з огляду на наступне.

По-перше, суд частково погоджується з доводами представника Позивача, що обставини щодо характеру вказаних господарських операцій Позивача з переліченими контрагентами були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №806/442/16.

Відповідно до дослідженої судом постанови Житомирського окружного адміністративного суду від у справі №806/442/16, що набрала законної сили, судом підтверджено реальність господарських операцій Позивача з ТОВ "Деста Союз" () щодо придбання етикеток та ящиків картонних на суму 341695,00грн. та придбання послуг дослідження кон`юнктури ринку на суму 199345 грн., з ТОВ "Компанія Оріон Сервіс" () щодо придбання послуг по розробці технологічного проекту на суму 523333 грн., з ТОВ "Базіс - Груп" () щодо придбання мідного купоросу на суму 583333,00 грн., з ТОВ "Нанотрейдінг" () щодо придбання гофропрокладки та ящиків на суму 407407,00 грн., з ТОВ "Вівент" () щодо придбання етикеток та каністри на суму 57800,00 грн., з ТОВ "Локерс" () щодо придбання ПЕГ-400 на суму 126500,00 грн. та родамін Ж, на суму 180544,00 грн., з ТОВ "Пантеон Стандарт" () щодо придбання гофроящиків на суму 143311,00 грн., зТОВ "Старт Прайм" () - придбання дизайнерських послуг на розробку етикеток на суму 194167 грн., з ТОВ "Аленгрос" () щодо придбання послуг технології застосування мікродобрив з мікроелементами на розробку рецептур мікродобрив на основі фосфітів металів на суму 371165 грн., з ТОВ "Вельм Дім" () щодо придбання Блу голд на суму 276000,00 грн., з ТОВ "Ельпіс" () щодо придбання топсин-М на суму 200020,00грн. та з ТОВ "Прауд-Трейдінг-Груп" () щодо придбання кемівіт, інгавіт, гарантол та Прем`єр-голд на суму 2485030,00 грн.

Вказаним судовим рішенням підтверджено, що результати господарських операцій платника з переліченими суб`єктами господарювання підлягали врахуванню для визначення Позивачем своїх податкових зобов`язань.

Відповідно до вимог ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, в розумінні вимог пункту 198.2. статті 198 Податкового кодексу України Позивачем правомірно віднесено до податкового кредиту суми податку на додану вартість, що підтверджені податковими накладними, дослідженими судом, які були видані Позивачу протягом спірного періоду ТОВ "Деста Союз", ТОВ "Компанія Оріон Сервіс", ТОВ "Базіс Груп", ТОВ "Нанотрейдинг", ТОВ "Вівент", ТОВ "Локерс", ТОВ "Пантеон Стандарт", ТОВ "Старт Прайм", ТОВ "Аленгрос", ТОВ "ВЕЛЬФ ДІМ", ТОВ "Ельпіс", ТОВ "ПРАУД-ТРЕЙДІНГ ГРУП" щодо отримання платником податку від них товарів/послуг.

Одночасно суд зазначає, що реальність господарських операцій Позивача з ТОВ "Скайсіті-Груп" протягом спірного періоду не була предметом судового розгляду у справі №806/442/16.

Разом з ти, що стосується господарських взаємовідносин ПП "Кемілайн Агро" з контрагентом ТОВ "Скайсіті-Груп" суд зазначає слідуюче.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що ПП "Кемілайн Агро" було придбано у власність нове приміщення у новозбудованому житловому комплексі за адресою АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.5 а.с.179-180).

Спірні господарські відносини Позивача з ТОВ "Скайсіті-Груп" були зумовлені договором №05052014-1 від 05.05.2014 року на виконання робіт з ремонту цього ж офісного приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 (т.2 а.с.80-82).

Виконання умов вказаного договору підтверджується довідками про вартість виконаних ремонтних робіт за травень 2014 року ( за формою КБ-3) на загальну суму 806010,34 грн., за червень 2014 року ( за формою КБ-3) на загальну суму 5419054, 59 грн. (т.2 а.с.85-86), договірною ціною таких робіт, підсумковою відомістю ресурсів, локальним кошторисом, податковими накладними, карткою рахунку 6852 (т.2 а.с. 83-110).

Розрахунки по Договору за виконані роботи проведено в повному обсязі шляхом перерахування коштів на банківській рахунок ТОВ "Скайсіті-Груп", що актом перевірки не заперечується.

Суд критично оцінює посилання представника Відповідача на неможливість здійснення ТОВ "Скайсіті-Груп" такого обсягу робіт у зв`язку з відсутністю необхідної для цього кількості працівників, з огляду на те, що сам факт проведення ремонтних робіт не спростований Відповідачем, оскільки вказана адреса є фактичним місцезнаходженням підприємства та податкові перевірки проводяться саме там. Факту надання послуг з проведення ремонтних робіт іншими організаціями до справи не надано.

Крім того, до матеріалів справи надано копію ліцензії , виданої ТОВ "Скайсіті-Груп" Державною Архітектурно-будівельною інспекцією України, строком дії з 27.12.2013 по 27.12.2016, що підтверджує право на зайняття господарською діяльністю із створенням об`єктів архітектури. (т.5 а.с.22).

Крім того, відсутність інформації щодо недекларування ТОВ "Скайсіті-Груп" своїх зобов`язань по операціям з постачання робіт на адресу ПП "Кемілайн-Агро" в акті перевірки свідчить про добросовісність цього платника у відповідний період.

Посилання а акті перевірки на відкриті кримінальні провадження не можуть свідчити про фіктивність здійснення ТОВ "Скайсіті-Груп" господарської діяльності за відсутності рішення суду щодо визнання укладеного договору недійсним.

При цьому, суд зазначає, що ТОВ "Скайсіті-Груп" на момент проведення господарських операцій не було ліквідовано, діяльність його в установленому законом порядку не була припинена, з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підприємство не виключене. Також є безпідставними посилання Відповідача на анулювання свідоцтва платника податків ТОВ "Скайсіті-Груп" 25.08.2015, оскільки господарські взаємовідносини з Позивачем відбувалися у 2014 році.

Крім того, первинні документи оформлені належним чином, а отже є належною підставою для формування ПП "Кемілайн-Агро" податкового кредиту за результатами господарських операцій із зазначеним контрагентом.

Таким чином, в розумінні вимог пункту 198.2. статті 198 Податкового кодексу України Позивачем правомірно віднесено до податкового кредиту суми податку на додану вартість, що підтверджені податковими накладними, дослідженими судом, які були видані Позивачу ТОВ "Скайсіті-Груп" на підтвердження виконаних робіт з ремонту офісного приміщення.

Відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 24.09.2020року у даній справі судом вживалися заходи щодо з`ясування стану відповідних кримінальних справ, які контролюючим органом враховувалися при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. З цією метою судом було зобов`язано Відповідача надати таку інформацію і з цією метою по справі оголошувалася перерва.

Разом з тим, як зазначено в письмових поясненнях представника Відповідача від 29.03.2021року, жодні вироки судів в таких кримінальних провадженнях після 2016року не ухвалювалися (а.с.106-107т.7).

Одночасно суд вважає також безпідставними доводи представника Відповідача в судовому засіданні, що фіктивність ТОВ "Деста Союз" підтверджується вироком у кримінальному провадженні №14-кп/759/706/14 та протоколом допиту свідка - ОСОБА_1 , директора ТОВ "Деста Союз".

Разом з тим, в акті перевірки відсутні посилання на рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження "фіктивності" здійснених Позивачем таких господарських операцій.

Представник Позивача в судовому засіданні зауважив, що посилання в Акті перевірки від 17.02.2016 на протокол допиту ОСОБА_1 в якості свідка в межах кримінального провадження, як на підставу вважати фіктивними господарські операції між Позивачем та ТОВ "Деста Союз", не відповідає вимогам чинного законодавства з тих підстав, що станом на день підписання та виконання умов договорів від 01.10.2013 було відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили щодо ОСОБА_1 ..

Більш того, суд враховує, що згідно долученого до справи протоколу допиту ОСОБА_1 від 26.02.2013року, останній надавав покази в СІЗО, але чомусь стосовно подій, які мали місце в "середині 2013року", тобто в майбутньому.

Суд також враховує, що вирок у кримінальному провадженні №14-кп/759/706/14 стосується діяльності ТОВ "Деста Союз" у період з 27.02.2014року, тоді як господарські операції між Позивачем та вказаним контрагентом учинялись у жовтні 2013 року.

Аналогічно суд враховує, що наявний у матеріалах справи вирок суду відносно фізичної особи ОСОБА_2 , у якому фігурує також директор ТОВ "Деста Союз" ОСОБА_3 , не може бути належним доказом щодо спірних господарських відносин, так як згідно інформації, внесеної до ЄДР, ОСОБА_3 став керівником ТОВ "Деста Союз" з 27.02.2014, в той час, як спірні фінансово-господарські операції відбувалися між ПП "Кемілайн Агро та ТОВ "Деста Союз" в жовтні 2013 року.

Безпідставними є також висновки податкового органу щодо протиправності формування Позивачем свого податкового кредиту у відносинах з ТОВ "Компанія "Оріон сервіс", у якого було анульовано свідоцтво платника цього податку.

Контролюючим органом не враховано, що свідоцтво ТОВ "Компанія "Оріон сервіс" як платника ПДВ анульовано 15.04.2014, а спірні господарські відносини Позивача з даним контрагентом відбувалися у 2013 році.

Безпідставними є також доводи Відповідача, наведені в акті перевірки, що відкрите кримінальне провадження за ст.205 ККУ свідчить про нібито непричетність до реєстрації та діяльності підприємства ТОВ "Оріон Сервіс" ОСОБА_4 .

Разом з ти, суду не надано обвинувального вироку в такій кримінальній справі, який би давав висновок про фіктивність здійснення підприємством господарської діяльності.

Аналогічно безпідставними є також висновки податкового органу щодо протиправності формування Позивачем свого податкового кредиту у відносинах з ТОВ "Аленгрос", у якого було анульовано свідоцтво платника цього податку.

Твердження представника Відповідача, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ "Аленгрос" анульовано 22.05.2014 суд не бере до уваги, оскільки на момент проведення господарських операцій контрагент не був ліквідований, діяльність його в установленому законом порядку не була припинена, з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підприємство не виключене. Відтак, вказане підприємство не мало дефектів у своєму правовому статусі та мало право укладати правочини та вчиняти інші юридично значимі дії.

Суд також вважає безпідставними посилання в матеріалах перевірки на інформацію згідно даних Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту щодо розбіжності з даним контрагентом на суму 74232,98 грн.

Так, згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2014 року по справі № 825/2695/14 визнано протиправними дії ДПІ в м.Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області щодо проведення позапланової перевірки ТОВ "Аленгрос" з питань правильності нарахування та своєчасності сплати до бюджету ПДВ за період 01.01.2013 року по 30.04.2014 року та складання акту № 365/17-16-22-01/38930834 від 03.06.2014 року. На підставі даного акту податковим органом було самостійно в базах даних здійснено коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту, що спростовує інформацію, що постачальник ТОВ "Аленгрос" не декларував своїх зобов`язань з ПДВ (т.6 а.с.76-88).

Посилання контролюючого органу на інформацію Західної ОДПІ у Харківській області "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Вельф Дім" за травень, червень, липень 2014 року" суд також не бере до уваги, оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому Позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентом Позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій.

Також, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.

Здійснення господарської діяльності контрагентами не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов`язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій.

Суд вважає безпідставними твердження контролюючого органу та його представника в суді, що відсутність ТТН, сертифікатів якості та специфікації до Договору, карток складського обліку є підставою що перешкоджає платнику формувати свій податковий кредит з податку на додану вартість за такими господарськими операціями, з огляду на наступне.

По-перше, відповідно до змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень" від 5 липня 2011 року N 3565-VI, що набрав чинності ще 14 серпня 2011року, до Закону України "Про автомобільний транспорт" та Закону України "Про дорожній рух" "дорожній лист" як обов`язковий обліковий документ виключено.

Товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджували б обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Ненадання цих документів до перевірки не є підставою для заниження сум ПДВ.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.10.2014 у справі №К/800/49091/13.

Безпідставними є вимоги Відповідача щодо непідтвердження Позивачем первинними документами навантажувально-розвантажувальних робіт. Таке оформлення не передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, а тому вимагати наявності такого документа є безпідставним.

Відсутність сертифікатів походження, за наявності інших первинних документів, не може вважатися безспірним підтвердженням відсутності факту придбання товарно-матеріальних цінностей. Сертифікати не є документами бухгалтерського та податкового обліку та ніяким чином не пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів.

Судом встановлено та не заперечується актом перевірки, що податкові та видаткові накладні оформлені належним чином, а отже, є належною підставою для формування ПП "Кемілайн-Агро" податкового кредиту за результатами господарських операцій із зазначеними контрагентами.

По-друге, Позивач не може нести відповідальності за дії його контрагентів, які на час здійснення господарських операцій були належними чином визнані податковим органом платниками відповідних податків, в тому числі податку на додану вартість та подавали відповідну податкову звітність.

Наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки окремих контрагентів у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, звільняє Позивача від відповідальності за порушення правил оподаткування його контрагентами.

Суд також критично оцінює доводи контролюючого органу, наведені в акті перевірки, що сам факт внесення до ЄДР запису про відсутність за місцезнаходженням ТОВ "Ельпіс" не може слугувати підставою для висновку щодо протиправості формування Позивачем свого податкового кредиту з податку на додану вартість за відповідними господарськими операціями. Такий запис було внесено до ЄДР з 25.03.2015, а спірні господарські операції з ПП "Кемілайн Агро" відбувалися у травні 2014 року.

Тобто, на момент проведення господарських операцій ТОВ "Ельпіс" не було ліквідовано, діяльність його в установленому законом порядку не була припинена, з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підприємство не виключене. Відтак, вказане підприємство не мало дефектів у своєму правовому статусі та мало право укладати правочини та вчиняти інші юридично значимі дії. На момент складання податкових накладних мало статус діючого платника ПДВ.

Суд робить висновок, що реальність господарських операцій підтверджено фактом руху активів та зміною стану зобов`язань суб`єкта господарювання, а також наявністю інших юридичних фактів, що зумовлені результатами досягнення ділової мети у процесі здійснення законної підприємницької діяльності. Зокрема, виписками руху коштів по рахунках та документами, які підтверджують подальшу реалізацію придбаного товару.

Податковим кодексом України або ж іншим нормативно-правовим актом не встановлено будь-яких обмежень, ніж наявність належним чином оформленої податкової накладної, щодо включення до податкового кредиту суми сплаченого податку, не встановлено обов`язку для позивача здійснювати контроль за веденням господарської діяльності та зобов`язань сплати податку до бюджету контрагентами.

Виходячи з наведених доводів платника та його представника в суді, системного аналізу положень чинного на момент виникнення правовідносин законодавства України та матеріалів справи, суд зазначає про помилковість доводів контролюючого органу щодо безпідставного формування Позивачем свого податкового кредиту при отримання товарів, послуг та робіт ТОВ "Деста Союз", ТОВ "Компанія Оріон Сервіс", ТОВ "Базіс Груп", ТОВ "Нанотрейдинг", ТОВ "Вівент", ТОВ "Локерс", ТОВ "Пантеон Стандарт", ТОВ "Старт Прайм", ТОВ "Аленгрос", ТОВ "ВЕЛЬФ ДІМ", ТОВ "Ельпіс", ТОВ "ПРАУД-ТРЕЙДІНГ ГРУП", ТОВ "СКАЙСІТІ-ГРУП".

Господарські операції Позивача з вказаними контрагентами протягом спірного періоду були зумовлені легальною підприємницькою діяльністю, а видані Позивачу на їх підтвердження первинні документи правомірно стали підставою для формування даних податкового обліку з податку на додану вартість.

За приписами п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В розумінні вимог ст.200 Податкового кодексу України Позивач мав право і правомірно врахував при визначенні своїх зобов`язань з податку на додану вартість за відповідні звітні період 2013 та 2014років зазначені суми податкового кредиту.

Заперечуючи проти позову Відповідачем та його представником, всупереч вимогам ст.77 КАС України, не надано жодних належних та відповідних доказів того, що податковий кредит за відповідні звітні періоди не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідачем та його представником в суді не надано жодних належних та відповідних доказів того, що відомості, які містяться в досліджених судом документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладання нікчемних (недійсних) правочинів або того, що такі відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом.

Таким чином, податковим органом не доведено наявність законних підстав для збільшення Позивачу податкових зобов`язань з податку на додану вартість за відповідні звітні період 2013 та 2014років на 1373892,00 грн. і, як наслідок, застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 686946,00 грн..

Загальновідомо, що гідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 14.04.2016 року №00000422 в частині збільшення Приватному підприємству "Кемілайн-Агро" грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1373892 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 686946,00 грн. винесено не на підставі вимог чинного законодавства та без врахування всіх обставин, що мали значення для його винесення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 242-246, 250-255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 14.04.2016 р. №00000422 в частині нарахування Приватному підприємству "Кемілайн Агро" зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 1373892 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 686946 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 19 квітня 2021 року