Справа № 640/7011/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 квітня 2021 року м. Київ № 640/7011/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1), адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2), адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач 3), адреса: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач 4), АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 (далі по тексту - позивач 5), адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 (далі по тексту- позивач 6), АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 (далі по тексту - позивач 7), адреса: АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 (далі по тексту - позивач 8), адреса: АДРЕСА_5 , ОСОБА_9 (далі по тексту - 9), адреса: АДРЕСА_6 , ОСОБА_10 (далі по тексту - позивач 10), адреса: АДРЕСА_7 , ОСОБА_11 (далі по тексту - позивач 11), адреса: АДРЕСА_7 , ОСОБА_12 (далі по тексту - позивач 12), адреса: АДРЕСА_8 , ОСОБА_13 (далі по тексту - позивач 13), адреса: АДРЕСА_9 , ОСОБА_14 (далі по тексту - позивач 14), адреса: АДРЕСА_10 , ОСОБА_15 (далі по тексту - позивач 15), адреса: АДРЕСА_11 , ОСОБА_16 (далі по тексту - позивач 16), адреса: АДРЕСА_12 , ОСОБА_17 (далі по тексту - позивач 17), адреса: АДРЕСА_13 , ОСОБА_18 (далі по тексту - позивач 18), адреса: АДРЕСА_14 , ОСОБА_19 (далі по тексту - позивач 19), адреса: АДРЕСА_15 , ОСОБА_20 (далі по тексту - позивач 20), адреса: АДРЕСА_15 , ОСОБА_21 (далі по тексту - позивач 21), адреса: АДРЕСА_16 , ОСОБА_30 (далі по тексту - позивач 22), адреса: АДРЕСА_17 , ОСОБА_23 (далі по тексту - позивач 23), адреса: АДРЕСА_18 , ОСОБА_24 (далі по тексту - позивач 24), адреса: АДРЕСА_19 , ОСОБА_25 (далі по тексту - позивач 25), адреса: АДРЕСА_20 , ОСОБА_26 (далі по тексту - позивач 26), адреса: АДРЕСА_21 , ОСОБА_27 (далі по тексту - позивач 27), адреса: АДРЕСА_22 , ОСОБА_28 (далі по тексту - позивач 28), адреса: АДРЕСА_23 , ОСОБА_29 (далі по тексту - позивач 29), адреса: АДРЕСА_24 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яким здійснюється ліквідація Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (далі по тексту - відповідач), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, в якій позивачі просять:

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, яким здійснюється ліквідація Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» вчинити всі необхідні дії для включення позивача до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом внесення змін до такого переліку, а саме:

1. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

2. ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

3. ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

4. ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

5. ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

6. ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

7. ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

8. ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_8 ;

9. ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_9 ;

10. ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_10 ;

11. ОСОБА_31 , РНОКПП НОМЕР_11 ;

12. ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_12 ;

13. ОСОБА_13 , РНОКПП НОМЕР_13 ;

14. ОСОБА_14 , РНОКПП НОМЕР_14 ;

15. ОСОБА_15 , РНОКПП НОМЕР_15 ;

16. ОСОБА_16 , РНОКПП НОМЕР_16 ;

17. ОСОБА_17 , РНОКПП НОМЕР_17 ;

18. ОСОБА_18 , РНОКПП НОМЕР_18 ;

19. ОСОБА_19 , РНОКПП НОМЕР_19 ;

20. ОСОБА_20 , РНОКПП НОМЕР_20 ;

21. ОСОБА_21 , РНОКПП НОМЕР_21 ;

22. ОСОБА_30 , РНОКПП НОМЕР_22 ;

23. ОСОБА_32 , РНОКПП НОМЕР_23 ;

24. ОСОБА_24 , РНОКПП НОМЕР_24 ;

25. ОСОБА_25 , РНОКПП НОМЕР_25 ;

26. ОСОБА_26 , РНОКПП НОМЕР_26 ;

27. ОСОБА_27 , РНОКПП НОМЕР_27 ;

28. ОСОБА_28 , РНОКПП НОМЕР_28 ;

29. ОСОБА_29 , РНОКПП НОМЕР_29 .

Підставами позову позивачі вказують порушення суб`єктом владних повноважень їх прав на відшкодування сум вкладів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 року позовна заява позивачів залишена без руху та останнім наданий строк для усунення виявлених судом недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строків звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

08 квітня 2021 року представником позивача через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків разом з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, відповідно до якої представник позивача просив поновити цей строк.

В обгрунтування поданої ним заяви представник позивача послався на те, що позивачі 13, 18, 21, 22, 28 в 2016 році звертались до Київського окружного адміністративного суду з відповідними позовними заявами, проте, у зв`язку зі зміною судової практики Верховного Суду України та прийняття правових висновків про те, що такі категорії справ повинні розглядатись в порядку цивільного судочинства, позивачами було прийнято рішення звернутись для розгляду справи в Києво-Святошинський районний суд, у зв`язку з чим подано клопотання до Київського окружного адміністративного суду про закриття провадження у справі.

У зв`язку з чим, позивачі звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області, судом провадження у справі було відкрито, а вже 03 квітня 2019 року провадження у справі №369/14261/17 ухвалою суду закрито у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Більш того, представник позивачів послався й на прийняття 15 січня 2020 року Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Тобто, як вказує представник позивачів, в 2020 році було усунено прогалину в процесуальному законодавстві та у разі зміни правової позиції щодо підсудності спору - позивач захищений від пропущення строку позовної давності за правилами іншого судочинства, оскільки за його заявою справа направляється на розгляд за визначеною при закритті провадження у справі підсудністю.

На переконання представника позивачів, позивачі не змогли реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного, господарського та цивільного судочинства у зв`язку зі зміною правової позиції щодо юрисдикції даної категорії спорів Верховним Судом України та Верховним Судом.

Також, представник позивачів зазначив про те, що останні 5 років позивачі намагались отримати судовий захист, захист у правоохоронних органів та вчиняли активні дії.

На підставі викладених вище обставин, представник позивачів просив визнати причини пропущення строку для звернення до суду поважними та поновити цей строк.

Розглянувши вказану заяву представника позивачів, слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, беручи до уваги вказані норми, суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або направлення адвокатом запитів до відповідних органів з метою виконання укладеного між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, слід звернути особливу увагу, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі отримали повідомлення Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними ще у 2016 році, у заяві про поновлення строку звернення до суду з вказаною позовною заявою представником позивачів зазначається про те, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року закрито провадження у справі №369/14261/17 за їх позовом, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тобто, починаючи з 2016 року позивачі знали про порушення своїх прав в частині не включення їх до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів та, відповідно, не виплати їм гарантованої суми відшкодування за вкладами.

При цьому, як зазначено у заяві про поновлення строку для звернення до суду з позовною заявою, представник позивачів посилається на зміни у законодавстві, які відбулись у 2020 році.

В свою чергу, до позовної заяви не додано жодних доказів того, що впродовж з 03 квітня 2019 року та до січня 2020 року позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав в порядку адміністративного судочинства.

Тобто, обгрунтовуючи поважність пропуску строку для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, представник позивачів посилається виключно на зміни в законодавстві, які відбулись на початку 2020 року.

В свою чергу, жодних пояснень з наданням належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт наявності у позивачів непереборних обставин, що стали перешкодою для звернення до суду в порядку адміністративного судочинства, починаючи з 03 квітня 2019 року, представник позивачів не надав.

Враховуючи, що зміна юрисдикції не є обставиною, яка є об`єктивно непереборною та пов`язаною з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, зокрема, звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою, починаючи з початку квітня 2019 року, суд визнає ці підстави неповажними.

У відповідності до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Між тим, слід зазначити, що при визначенні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою застосовуються правила частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та не можуть застосовуватись правила статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання поновлення, продовження або відмови в такому поновленні чи продовженні процесуального строку саме щодо вчинення окремої процесуальної дії.

Аналізуючи викладені вище обставини та надані докази у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, з яких пропущено строк звернення до суду визнані судом неповажними, суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтями 122, 123, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_30 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

2. Позовну заяву повернути позивачам.

3. Роз`яснити позивачам, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник