Справа № 360/3782/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року справа №360/3782/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представників позивача Рибаса А.С., Міронова С.Ю., представника відповідача Резніченко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року (повне судове рішення складено 23 грудня 2020 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/3782/20 (суддя в І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКРОМ» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікром» (далі ТОВ «Вікром») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (далі податковий орган, ГУ ДПС у Луганській області), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Луганська області по непоновленню ТОВ «Вікром» платником єдиного податку;

- зобов`язати відповідача поновити ТОВ «Вікром» платником єдиного податку з 01.01.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.01.2019 ГУ ДФС у Луганській області прийнято рішення № 9/12-32-52-05/23487909 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку ТОВ «Вікром».

Підставою такого рішення податковим органом зазначено несплату ТОВ «Вікром» протягом двох послідовних кварталів у порядку, встановленому цим Кодексом, податкового боргу, що виник у платника єдиного податку відповідно до абз.3 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України (далі ПК України).

У зв`язку із визнанням протиправним та скасуванням судом податкового повідомлення-рішення, яким було нараховано податкові зобов`язання, ТОВ «Вікром» листом від 10.07.2020 № 3 звернулось до ГУ ДПС в Луганській області із заявою про поновлення платником єдиного податку з 01.01.2019, тобто з дати анулювання свідоцтва.

25.08.2020 ТОВ «Вікром» отримало відповідь ГУ ДПС в Луганській області від 29.07.2020 № 5426/10/12-32-52-04-06 про відмову в поновленні платником єдиного податку.

Позивач вважав бездіяльність податкового органу щодо не поновлення ТОВ «Вікром» платником єдиного податку протиправною, з огляду наступне.

01.04.2016 ТОВ «Вікром» зареєстровано платником єдиного податку, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку від 14.04.2016 № 65/12-14-12- 04/23. ТОВ «Вікром» має у власності об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: вул. Заводська, 1-Г-1, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400. Місцезнаходження об`єкту нерухомості співпадає із місцезнаходженням товариства.

26.01.2016 ТОВ «Вікром» подано податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік, в якій самостійно визначено розмір податкових зобов`язань за 2016 рік. 26.03.2018 ТОВ «Вікром» подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік, в якій суми податкових зобов`язань за січень-березень 2016 року зменшено і задекларовано податкові зобов`язання з плати за землю в сумі 0,00 грн.

Підставою для такого зменшення ТОВ «Вікром» зазначило Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». 20.03.2018 посадовими особами ГУ ДФС в Луганській області складено акт № 660/12-32-12-06/23487909 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації з земельного податку (уточнюючої) ТОВ «Вікром».

На підставі акту винесено податкове повідомлення-рішення від 11.05.2018 № , яким ТОВ «Вікром» нараховано суму грошового зобов`язання з земельного податку на суму 49 472,16 грн. та нараховано штрафні санкції в сумі 12 368,04 грн. Про факт проведення перевірки та винесення податкового повідомлення-рішення ТОВ «Вікром» стало відомо 28.01.2019 після отримання від ГУ ДФС у Луганській області копії акту від 20.03.2018 № 660/12-32-12-06/23487909 та копії податкового повідомлення-рішення від 11.05.2018 № .

ТОВ «Вікром» оскаржило податкове-повідомлення-рішення від 11.05.2018 № до суду, та рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 360/531/19, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019, податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 11.05.2018 № не породжує жодних наслідків з моменту його прийняття.

За таких обставин, на думку позивача, бездіяльність відповідача щодо не поновлення ТОВ «Вікром» платником єдиного податку є протиправною, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов задоволено.

Також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Луганська області витрати на правничу допомогу у сумі 1000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за результатами проведеної перевірки складено акт від 31.12.2018 № 409/12-32-52- 05/23487909, відповідно до якого встановлено порушення TOB «Вікром», зокрема, абз.8 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України та абз.3 п.299.10. ст.299 ПК України, встановлено наявність податкового боргу у ТОВ «Вікром» на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Наявність податкового боргу у ТОВ «Вікром» підтверджується інтегрованою карткою платника податків з земельного податку з юридичних осіб за 2018 рік. На підставі акту від 31.12.2018 № 409/12-32-52-05/23487909 ГУ ДФС у Луганській області прийняло рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку від 04.01.2019 за № 9/12-32-52-05/23487909 у відношенні платника податків ТОВ «Вікром».

Апелянт наголошує, що ним дотримано процедуру анулювання платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за наявності законодавчо визначених для цього підстав.

Правом на оскарження рішення від 04.01.2019 № 9/12-32-52-05/23487909 про анулювання реєстрації платника єдиного податку позивач не скористався, підстав для поновлення відповідної реєстрації в реєстрі платників єдиного податку податковим законодавством не передбачено, з огляду на що, позовні вимоги ТОВ «Вікром» щодо визнання протиправною бездіяльності контролюючого органу у непоновленні в реєстрі платником єдиного податку, та зобов`язання поновити таку реєстрацію з 01.01.2019 задоволенню не підлягають, оскільки контролюючим органом дотримано умови та порядок прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, що передбачені п.299.11 ст.299 ПК України, а відповідне рішення від 04.01.2019 № 9/12-32-52-05/23487909 станом на 31.10.2020 не є скасованим, що виключає можливість поновлення відповідної реєстрації.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечували представники позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ТОВ «Вікром», ідентифікаційний номер 23487909, місце знаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Заводська, буд. 1г-1, зареєстроване у якості юридичної особи 28.02.1996 за № 0000025 (а.с.25).

З 06.03.1996 взятий на облік як платник податків в ДПІ у м. Сєвєродонецьку за № 1707, що підтверджено довідкою від 15.10.2004 № 211 (а.с.26).

Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку від 14.04.2016 № 65/12-14-12-04/23, ТОВ «Вікром» з 01.04.2016 перебуває на обліку як платник єдиного податку 3 групи (а.с.28).

Податковим органом проведено камеральну перевірку ТОВ «Вікром», за результатами якої складено акт від 31.12.2018 № 409/12-32-52/23487909, відповідно до якого встановлено порушення TOB «Вікром», зокрема, абз.8 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України та абз.3 п.299.10 ст.299 ПК України, встановлено наявність податкового боргу у ТОВ «ВІКРОМ» на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів з 30.06.2018 та на день проведення перевірки у розмірі 61 752,35 грн. (а.с.46-47).

20.03.2018 податковим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у декларації з земельного податку (уточнюючої) за 2016 рік ТОВ «Вікром», за результатами якої складено акт № 660/12-32-12-06/23487909, яким встановлено порушення ТОВ «Вікром», зокрема, пп.270.1.1 п.270.1 ст.270, пп.271.1.1 п.271.1 ст.271, п.286.1 ст.286 ПК України - заниження податкових зобов`язань з земельного податку за 2016 рік на загальну суму 49 472,16 грн. (а.с.92-94).

На підставі акту від 20.03.2018 № 660/12-32-12-06/23487909 прийнято податкове повідомлення рішення форми «Р» від 11.05.2018 № , яким за порушення ст. 270, 271 та 286 ПК України, на підставі пп.54.3.2 п. 54.3 статті 54 та п.58.1 статті 58 ПК України, до ТОВ «Вікром» застосовано штрафні (фінансові) санкції згідно вимог п. 123.1 ст.123 ПК України у сумі 12 368,04 грн, а також збільшено (донараховано) суму грошового зобов`язання позивача з земельного податку з юридичних осіб на 49 472,16 грн. (а.с.96-97).

Не погодившись із цим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку, та рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 360/531/19, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.05.2018 № , яким ТОВ «Вікром» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичний осіб на 61 840,20 грн. у тому числі за податковими зобов`язаннями 49 472,16 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 12 368,04 грн. (а.с.53-61, 62-65).

Рішенням ГУ ДФС у Луганській області № 9/12-32-52-05/23487909 від 04.01.2019 анульовано свідоцтво платника єдиного податку ТОВ «Вікром» у зв`язку з несплатою протягом двох послідовних кварталів у порядку, встановленому Податковим кодексом України, податкового боргу, що виник у платника єдиного податку відповідно до абз.3 п. 299.10 ст. 299 ПК України (а.с.48).

В листі від 10.06.2020 № 3 ТОВ «Вікром» просило поновити його платником єдиного податку з 01.01.2019 (а.с.49).

Листом від 29.07.2020 № 5426/10/12-32-52-04-06 відповідач повідомив позивача, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 360/531/19 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.05.2018 № по земельному податку не є підставою для поновлення ТОВ «Вікром» платником єдиного податку третьої групи. Рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку не було оскаржено ТОВ «Вікром» (а.с.51).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України).

Відповідно до абз.2 п. 294.1 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

За правилами пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Пунктом 295.3 статті 295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Згідно з пп.298.2.3 п.298.2 статті 298 ПК України у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в останній день другого із двох послідовних кварталів в останній день другого із двох послідовних кварталів, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

Приписами абз.3 п.299.10 статті 299 ПК України встановлено, що у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 цього Кодексу, реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

З інтегрованої картки платника податку судом з`ясовано, що у позивача була заборгованість на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (а.с.108-151).

Відповідно до п.299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

Згідно з п. 299.11 ПК статті 299 України у разі виявлення контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Аналізуючи викладені вище норми з позиції суду рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку приймається відповідно до визначеної нормами ПК України процедури, зокрема, проведення перевірки платника податку та складення акту за результатами перевірки

За приписами пп.21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України іншими нормативними актами.

В контексті спірних правовідносин такими умовами є: 1) наявність у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів; 2) прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з першого числі місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення, саме на підставі акту перевірки.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у рішенні від 05.02.2019 у справі № 805/1396/17, у рішенні від 05.06.2018 у справі № 813/4266/17.

Так, судами встановлено, що 20.03.2018 податковим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у декларації з земельного податку (уточнюючої) за 2016 рік ТОВ «Вікром» за результатами якої складено акт № 660/12-32-12-06/23487909, яким встановлено порушення ТОВ «Вікром», зокрема, пп.270.1.1 п.270.1 ст. 270, пп.271.1.1 п.271.1 ст.271, п.286.1 ст. 286 ПК України - заниження податкових зобов`язань з земельного податку за 2016 рік на загальну суму 49 472,16 грн та винесено податкове повідомлення-рішення від 11.05.2018, яким збільшено податкові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб.

У подальшому податковим органом проведено камеральну перевірку ТОВ «Вікром» та складено акт від 31.12.2018 № 409/12-32-52-05/23487909, відповідно до якого встановлено порушення TOB «Вікром», зокрема, абз.8 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України та абз.3 п.299.10. ст.299 ПК України, встановлено наявність податкового боргу у ТОВ «Вікром» на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів з 30.06.2018 та подень проведення перевірки у розмірі 61 752,35 грн.

Зазначене стало підставою для винесення рішення № 9/12-32-52-05/2487909 від 04.01.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку ТОВ «Вікром».

У подальшому позивачем оскаржено податкове повідомлення-рішення від 11.05.2018 в судовому порядку та за результатами оскарження було визнано протиправним та скасоване рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 360/531/19, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019.

Звернувшись до податкового органу із заявою про поновлення платником єдиного податку з 01.01.2019 вже після набрання чинності рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 360/531/19, позивач отримав відмову.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що скасоване в судовому порядку податкове повідомлення-рішення не породжує правових наслідків з моменту його прийняття, тому, відмовляючи позивачу в поновленні платником єдиного податку після встановленого факту скасування податкового повідомлення-рішення, відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного рішення. Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо незгоди апелянта з розподілом судових витрат у вигляді правничої допомоги.

Місцевий суд визнав неспівмірним розмір витрат на оплату послуг адвоката, які заявлені по даній справі у розмірі 15 000 грн., оскільки справа не є складною, по справі була відсутня необхідність встановлення додаткових обставин, які впливали на правильне вирішення справи, та зменшив розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 1000 грн.

Такий висновок колегія суддів вважає цілком обґрунтованим та таким, що відповідає нормам процесуального права, а доводи ГУ ДПС у Луганській області щодо ненадання позивачем розрахунку погодинної вартості правової допомоги, який передбачено договором від 25.08.2020, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі не дають підстав для скасування судового рішення в цій частині.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати по сплаті судового збору відповідача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 360/3782/20 залишити без змін.

Повне судове рішення 21 квітня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук