Справа № 160/16978/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
при секретарі судового засіданняФедуркініій А.В.,
позивача представника відповідача представник третьої особи Лобода Н.М., Чабан О.В., не з`явився (повідомлений належним чином)
18 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій позивач просить:
- стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з відповідача Дніпропетровське обласної прокуратури судовий збір за подання позову майнового характере сплачений відповідно до вимог Закону України Про судовий збір, в сумі 1796 грн. 31 коп.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідачем порушено строки розрахунку при звільнені, що є підставою для виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
На думку позивача, відповідачем порушено права останньої щодо не здійснення розрахунку при звільнені, у зв`язку з чим остання звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року судом вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче провадження призначено на 16.02.2021 року.
В подальшому розгляд справи перенесено на 02.03.2021 року, 18.03.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів надати відзив на позовну заяв.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останнім зазначено, що наказом прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 №413к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14.05.2020.
На виконання зазначеного наказу прокуратури Дніпропетровської області здійснено виплату всіх сум, належних до сплати позивачу, у тому числі сум компенсації за невикористані відпустки, які мають бути виплачені у день звільнення.
Разом з тим у серпні 2020 року наказом виконувача обов`язків прокурора області від 11.08.2020 №33 б був скасований наказ №6 б від 10.02.2020 був здійснений перерахунок розміру нарахованих матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань всім працівникам прокуратури області та донараховано суму у розмірі 2369, 18 грн.
На думку відповідача, Дніпропетровською обласною прокуратурою своєчасно здійснено остаточний розрахунок при звільненні та здійснено виплату усіх виплат, на які мала право позивач на дату звільнення.
У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
16 лютого 2021 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій позивачем зазначено, що в наказі №336 від 11.08.2020 «Про скасування наказу № 6 б від 10.02.2020 року «Про затвердження розміру матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань працівникам прокуратури Дніпропетровської області у 2020 році», вказано що відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури області забезпечити здійснення відповідних операцій з 01.01.2020 року.
Однак, з 14.05.2020 позивача було звільнено з органів прокуратури та 01.06.2020 прийнято на посаду головного спеціаліста відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Дніпропетровської області по контракту.
Також, з червня по серпень 2020 року позивач, як головний спеціаліст, заяву на відпустку з наданням матеріальної допомоги для оздоровлення та заяву для надання допомоги для вирішення соціально-побутових питань не писала.
Вказане свідчить, що відповідачем проведено донарахування позивачу частини коштів в сумі 2 369,18 грн. (табельний №67), а також проведено виплата коштів після сплати податків в сумі 1 907,19 грн., які надійшли на банківську картку, як транзакція за рахунком «зарплата прокуратура Дніпропетровської області» 31.08.2020 року, коли позивач вже не працювала на посаді прокурора відділу, що свідчить про згоду в не донарахування позивачу коштів, а саме в тому, що позивачу не виплачена в повному обсязі допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволенні позовних вимог заперечував.
Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З 29.10.2007 року - 27.12.2011 року працювала на посаді спеціаліста відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області.
З 27.12.2011 року - 08.06.2012 року працювала на посаді стажиста на посаді помічника прокурора Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська по догляду за дитиною штатного працівника.
3 08.06.2012 року -18.07.2012 року працювала на посаді стажиста на посаду прокурора прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська на період відпустки по догляду за дитиною штатного працівника.
18.07.2012 року - 23.05.2013 року працювала на посаді прокурора прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська на період відпустки по догляду за дитиною штатного працівника.
23.05.2013 року - 15.08.2014 року працювала на посаді прокурора прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська.
15.08.2014 року -14.05.2015 року працювала на посаді старшого прокурора відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області.
14.05.2015 року - 13.06.2016 року працювала на посаді прокурора відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області.
13.06.2016 року - 01.11.2016 року працювала на посаді заступник начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області.
01.11.2016 року - 15.04.2019 року працювала на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області
15.04.2019 року - 18.04.2019 року працювала на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні державного розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області
18.04.2019 року - 14.05.2020 року працювала на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області на час відпустки для догляду за дитиною основного працівника.
14.05.2020 року звільнена з займаної посади та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру».
Наказом прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 № 413 к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14.05.2020.
01.06.2020 прийнято на посаду головного спеціаліста відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Дніпропетровської області по контракту.
Наказом виконувача обов`язків прокурора області від 11.08.2020 № 33 б був скасований наказ № 6 б від 10.02.2020, яким наказано, зокрема, відділ фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури області забезпечити здійснення відповідних операцій з 01.01.2020 року.
З урахуванням вищезазначеного, позивачу був здійснений перерахунок розмір нарахованої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що не заперечується відповідачем.
На думку позивача, прокуратурою допущено порушення вимог ст. 116 КЗпП України при здійсненні остаточного розрахунку при звільнені, у зв`язку із чим вона наполягає на застосуванні у даному випадку ст.117 КЗпП України, а саме: виплаті середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у сумі 179 631,57 грн.
Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
З встановлених судами обставин справи слідує, що ОСОБА_1 звільнено зі з органів прокуратури 14.05.2020 року, а донарахування за матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань було здійснено відповідачем 11.08.2020 року саме за роботу позивача в органах прокуратури із затримкою.
Вищенаведене спростовує твердження відповідача, що доплата була здійснена після звільнення позивача з посади, а тому це не відноситься до заробітної плати і ст.177 КЗпП України не повинен застосовуватись, оскільки усі виплати не здійсненні власником при звільнені, а здійсненні в подальшому відносяться до заробітної плати.
Ураховуючи зміст статті 117 КЗпП України, яка передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні, підставою для якої є факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо необхідності стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №826/4108/15 та від 28 листопада 2019 року у справі № 580/825/19.
Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).
Вказана правова позиція узгоджується з позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 17 лютого 2015 року (справа № 21-8а15), та Верховним Судом від 19 червня 2019 року (справа №820/3313/17), 05 грудня 2019 року (справа №806/409/17) і Верховний Суд не вбачає підстав відступати від неї.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, враховуючи зміст статті 117 Кодексу законів про працю України, яка передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні, підставою для якої є факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника, суд доходить висновку про необхідність стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Стосовно позовної вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки при звільнені з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області з 14.05.2020 року по 18 грудня 2020 року (по день звернення з позовною заявою до суду), суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки відповідачем 11.08.2020 року був здійснений перерахунок розміру нарахованої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, то кінцевий днем розрахунку має бути 31.08.2020 року.
Таким чином, у період з 14.05.2020 року по 31.08.2020 року кількість днів затримки складає 109 днів х 1023,60 грн (розмір середньої заробітної плати) = 111 572,40 грн, тому прокуратура Дніпропетровської області повинна нарахувати та виплатити позивачу грошові кошти у розмірі 111 572,40 грн.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок про часткове задоволення позовної заяви.
Суддя Дніпроптеровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. 19.04.2021 року перебувала у щорічній відпустці.
Керуючись ст. ст.73-77, 241-246, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 1115,72 коп.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 квітня 2021 року.

Суддя С.В. Ніколайчук