Справа № 400/4663/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4663/20

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В. Дата і місце ухвалення: 15.02.2021р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій в частині прийняття рішення від 28.08.2020 року №29/03.07-р протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про: визнання неправомірними дій в частині прийняття рішення від 28.08.2020 р. № 29/03.07-р про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника; зобов`язання скасувати рішення від 28.08.2020 р. № 29/03.07-р; зобов`язання призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 4229,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка отримує пенсію за віком, а її померлий чоловік був інвалідом війни ІІ групи. Як непрацездатний член сім`ї померлого годувальника позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Померлий чоловік позивача отримував пенсію в розмірі 8599,50 грн, а тому позивач мала б отримувати 4299,75 грн, а не 2100,00, як нарахував відповідач за матеріалами пенсійної справи.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року відмовлено у задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду, позивачка падала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та прийняти по справі нову постанову, якою зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням підвищення на 150% від мінімальної пенсії за віком на підставі ст. 64 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" як дружині померлого малолітнього в`язня концтаборів ГЕТО ОСОБА_2 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції підчас вирішення спору мав право допустити вихід за межі позовних вимог, так як чітко вбачав, що це є необхідним для ефективного захисту порушених прав, свобод і інтересів позивача.

Апелянт вказує, що на другому аркуші описової частини оскаржуваного рішення суд першої інстанції чітко прописав, що позивачка в письмових поясненнях на відзив ставила питання про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням підвищення на 150% від мінімальної пенсії за віком на підставі ст. 64 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", проте не надав належної оцінки таким поясненням позивачки та не прийняв їх як уточнення позовних вимог.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено (з урахуванням виправлень), що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який мав статус інваліда війни ІІ групи: причина інвалідності малолітній в`язень (інвалід дитинства).

20.08.2020 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Рішенням від 28.08.2020 р. № 29/03.07-р відповідач відмовив позивачці у переведенні у зв`язку з тим, що померлий годувальник не відносився до кола осіб, передбачених ст. 29 Закону № 2262 (а. с. 7-8). Крім того, в рішенні зазначено, що після переведення позивача з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника розмір пенсійної виплати складе 2100,00 грн, замість розміру пенсії позивача станом на 20.08.2020 р. 2658,53 грн.

Вважаючи, що її права порушено ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що виходячи з формулювання ч. 1 ст. 37 Закону № 1058, розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника розраховується саме з розміру пенсії померлого годувальника, а не всієї пенсійної виплати. Отже, розмір щомісячної державної адресної допомоги не включається до розрахунку пенсії за віком.

А щодо питанням про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням підвищення на 150% від мінімальної пенсії за віком на підставі ст. 64 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", суд першої інстанції зазначив, що до відповідача позивачка не зверталася, відмови не отримувала та в даному позові її не оскаржує, тому, вказане питання виходить за межі позовних вимог у даній справі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування прийнято Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з положеннями частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено сферу його дії, зокрема, зазначено, що ним врегульовані відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, окрім іншого, види пенсійних виплат.

Вичерпний перелік видів пенсійних виплат, які можуть бути призначені відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі визначає стаття 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника встановлені статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за змістом якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина перша, пункт 1 частини другої, абзац другий пункту 2 частини третьої цієї статті).

Питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, унормовані статтею 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

В той же час, питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії за віком унормовані статтями 25, 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, положення ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо передбачають, що розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначається у відсотковому співвідношенні до саме до розміру пенсії за віком, на отримання якої мав право померлий годувальник.

Можливість обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника виходячи з іншої розрахункової величини, ніж пенсія за віком померлого годувальника, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачена.

Відтак, незалежно від виду пенсії чи іншої соціальної виплати, яку фактично отримував годувальник, розмір пенсії, передбаченої ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розраховується саме з розміру пенсії за віком, на отримання якої мав би право померлий годувальник.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з формулювання вищезазначеної ч. 1 ст. 37 Закону № 1058 розмір щомісячної державної адресної допомоги не включається до розрахунку пенсії за віком.

А щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням підвищення на 150% від мінімальної пенсії за віком на підставі ст. 64 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", суд першої інстанції вірно зазначив, що до відповідача позивачка не зверталася, відмови не отримувала та в даному позові її не оскаржує, тому, вказане питання виходить за межі позовних вимог у даній справі.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, підчас вирішення спору суд першої інстанції мав право допустити вихід за межі позовних вимог для ефективного захисту порушених прав позивачки, врахувавши те, що позивачка в письмових поясненнях на відзив ставила питання про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням підвищення на 150% від мінімальної пенсії за віком на підставі ст. 64 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", оскільки, вихід за межі позовних вимог є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, вищевказані вимоги не були предметом розгляду даної справи, а тому позивачка не позбавлена права звернутися з новим позовом до суду, про що вірно було зазначено судом першої інстанції із чим погоджується колегія суддів.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа належить до категорії справ незначної складності та розглядалася судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 квітня 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук