Справа № 640/1020/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1020/19
19 квітня 2021 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інвест Агро Трейд" про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інвест Агро Трейд" до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ГУ ДФС у м.Києві (правонаступником якого є ГУ ДПС у м.Києві), ДФС України (правонаступником якої є ДПС України), в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 03.01.2018 №1042710/40635087 та від 03.01.2019 №1042711/40635087, визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України від 14.01.2018 №2862/40635087/2 та №2861/40635087/2, зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 13.12.2018 №2 та від 17.12.2018 №3 датою їх надходження - 27.12.2018.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року позов задоволено повністю.

ГУ ДПС у м.Києві, не погоджуючись із вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року залишено без змін

Позивачем подано до суду заяву про ухвалення додаткової постанови, якою просив стягнути з відповідачів солідарно за рахунок їх бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5600,00 грн, понесені позивачем в суді апеляційної інстанції.

Вказана заява мотивована тим, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи, що судове рішення суду апеляційної інстанції було ухвалено в порядку письмового провадження, згідно з ч.3 ст.252 КАС України питання про ухвалення додаткового рішення також підлягає вирішенню в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, не вирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За нормами п.4 ч.1 ст.322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Понесення позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 11.09.2020 укладеним між позивачем (клієнт) та адвокатом Сичем Є.Ю., додатком №1 від 11.09.2020 до вказаного договору, яким встановлено, що вартість послуг оплачується виходячи з розміру витраченого виконавцем часу та погодинних ставок, а саме 2800,00 грн/1 год. (а.с.46-48 т.3), а також доданими до заяви про ухвалення судового рішення копії акту надання послуг №1 від 30.12.2020, за яким загальна вартість робіт склала 5600,00 грн, звітом про надані послуги від 30.12.2020, який містить детальний опис робіт, наданих адвокатом, а саме проведення правового аналізу апеляційної скарги ГУ ДПС у м.Києві на рішення суду першої інстанції, аналіз законодавчої бази, вивчення судової практики, формування позиції та консультування - 0,5 год. вартістю 1400,00 грн; підготовка та подання відзиву №1/01-10/20 від 01.10.2020 на апеляційну скаргу у справі №640/1020/19 - 1,5 год. вартістю 4200,00 грн. Всього на суму 5600,00 грн.

При цьому, в пунктом 6.2 договору про надання правової допомоги від 11.09.2020 передбачено, що гонорар за цим договором оплачується клієнтом на підставі звіту адвоката, протягом 5 робочих днів з дати набрання чинності судовим рішенням (постановою) виходячи з розміру витраченого адвокатом часу та погодинної ставки.

Тобто умовами договору про надання правової допомоги від 11.09.2020 передбачено відстрочення оплати гонорару адвоката, а тому не подання доказів проведення фактичного розрахунку за отриману правничу допомогу не суперечить положенням п.1 ч.3 ст.134 КАС України, які прямо визначають наявність підстав для розподілу витрат на правничу допомогу не лише, якщо вони фактично сплачені на момент вирішення питання розподілу судових витрат, а і якщо вони підлягають сплаті стороною в майбутньому.

ГУ ДПС у м.Києві було подано заперечення щодо розміру правової допомоги, в якому містяться посилання на норми законодавства, які регулюють питання розподілу витрат на правничу допомогу, а також судову практику з вказаного питання. Єдиним обґрунтуванням заперечень визначено, що сума витрат на правничу допомогу, яка зазначена в заяві, на думку відповідача є надмірно завищеною та не відповідає принципу співмірності.

Натомість, відповідачем не обґрунтовано в чому саме полягає неспівмірність витрат на правничу допомогу, з огляду на предмет спору, суті спору та впливом вирішення вказаної справи на відновлення порушених прав позивача. Посилаючись на не завищення вартості правничої допомоги відповідач не наводить жодних обґрунтувань та не надає будь-яких доказів такого завищення, або невідповідності заявленого розміру середнім ринковим цінам адвокатських послуг, не надає власного розрахунку витрат на правничу допомогу, які на думку відповідача будуть відповідати таким вимогам та будуть співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, ціною позову тощо.

Так, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 19 наведеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Саме наведені види адвокатської діяльності відображені у звіті про надані позивачу послуги від 30.12.2020, який містить детальний опис робіт, наданих адвокатом позивачу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

При цьому, підставою для понесення позивачем судових витрат в суді апеляційної інстанції було отримання правничої допомоги під час розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у м.Києві, тому саме ГУ ДПС у м.Києві є належним суб`єктом владних повноважень, що виступав відповідачем у справі та за рахунок бюджетних асигнувань якого підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в повному обсязі.

За таких обставин, беручи до уваги, що судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції, яким задоволено позовні вимоги ТОВ "Торговий Дім "Інвест Агро Трейд", тобто судове рішення ухвалено на користь позивача, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для розподілу судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5600,00 грн понесених позивачем в суді апеляційної інстанції шляхом стягнення їх на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м.Києві, яке подало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції та є суб`єктом владних повноважень, який виступав відповідачем у даній справі.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 252, 325 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інвест Агро Трейд" - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інвест Агро Трейд" (03150, м.Київ, вул.Ділова, 5, корпус 10-А, ) судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5600,00 грн. (п`ять тисяч шістсот грн 00 коп.).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст додаткової постанови складено 19 квітня 2021 року

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма