Справа № 825/134/17
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 квітня 2021 року м. Чернігів Справа № 825/134/17
Н/620/11/20
Чернігівський окружний адміністративний суд:
під головуванням судді Тихоненко О.М.,
за участю секретаря Якуш І.В.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника Сидорчука В.М.,
та представника відповідача Шиманського О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 825/134/17 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського прикордонного загону військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, коштів за надання юридичних послуг та моральної шкоди,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення у справі №825/134/17 за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення суду від 08.08.2017 та визнати наказ від 14.12.2016 №287-ос незаконним, нечинним скасувати та постановити рішення про задоволення позовних вимог. Вказану заяву обґрунтовує тим, що оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020, якою залишено без змін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 620/3292/19, встановлено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини, то відповідно до встановлених порушень наказ про виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення № 287-ос від 14.12.2016 виданий всупереч законодавству, є незаконним, нечинним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що встановлені обставини-порушення у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020, які не були відомі під час прийняття постанови від 08.08.2017 по справі № 825/134/17 є підставою для прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте 08.08.2017 та є нововиявленими. Також додатково заявник обґрунтовує вказану заяву тим, що 06.01.2020 ним отримано відзив та клопотання по справі № 620/5971/20. У відзиві та клопотанні відповідач в січні 2021 року зізнався, що рішення про звільнення позивача не приймав та протоколу засіданні атестаційної комісії про звільнення не існує. Під час розгляду справи 825/134/17 суду та позивачу про вказану обставину відомо не було. Крім того ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 встановлено, що накази Чернігівського прикордонного загону від 28.09.2016 № 491 КП та наказ від 08.06.2016 № 319 КП на час розгляду справи в суді першої інстанції по справі №825/1927/16 були відповідачем скасовані, відтак не створюють жодних правових наслідків, тому скасування їх неможливе оскільки накази скасовані відповідачем і є такими, що не підлягають застосуванню.
У судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з підстав вказаних у відзиві.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
У січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівського прикордонного загону військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати дії відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу від 14.11.2016 № 261-ос з військової служби згідно з п."и" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) ч.6 (із застосуванням ч.8) ст.26 в запас та дії відповідача щодо виключення зі списків особового складу загону та зняття з усіх видів забезпечення на підставі наказу від 14.12.2016 № 287-ос протиправними;
- скасувати наказ від 14.11.2016 № 261-ос про звільнення з військової служби згідно з п."и" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) ч.6 (із застосуванням ч.8) ст.26 в запас;
- скасувати наказ від 14.12.2016 № 287-ос про виключення зі списків особового складу загону та зняття з всіх видів забезпечення;
- зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді старшого техніка пожежної безпеки відділу персоналу Чернігівського прикордонного загону військової частини НОМЕР_1 ;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 7 500 грн за надання йому юридичних послуг та моральну шкоду за незаконне звільнення у розмірі 200 000 грн;
- визнати час вимушеного прогулу не з моєї вини з 14.12.2016 по час поновлення;
- стягнути з відповідача грошове забезпечення на мою користь за час вимушеного прогулу по час поновлення на військовій службі (згідно заяви про уточнення позовних вимог).
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.08.2017 у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Постановою суду від 08.08.2017 встановлено факт правомірності притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної та адміністративної відповідальності, та як наслідок наявності правових підстав у командування Чернігівського прикордонного загону військової частини НОМЕР_1 для прийняття, зокрема оскаржуваного наказу від 14.12.2016 № 287-ос.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 апеляційна скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року без змін.
23.01.2020 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року - без змін.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає таке.
У відповідності до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 2 зазначеної норми кодексу визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Згідно з ч.4 ст.361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Так, в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
Аналогічний підхід до визначення підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами викладений в Узагальненні судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 №7).
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини на які посилається позивач не є нововиявленими, оскільки останні жодним чином не спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, не породжують процесуальні наслідки і не впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Так, згідно рішення суду від 30.01.2020 у справі №620/3292/19, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020, було визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не внесення змін у наказ По особовому складу від 14.03.2016 № 287-ос стосовно ОСОБА_1 про виплату грошової компенсації вартості за неотримане ним речове майно та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ), відповідно до вимог виконати п. 4 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, за час проходження військової служби, внести зміни до наказу По особовому складу від 14.03.2016 №287-ос стосовно ОСОБА_1 про виплату грошової компенсації вартості за неотримане ним речове майно, з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.
Тобто предметом спору у справі №620/3292/19 є право позивача на отримання належного йому при звільненні грошового забезпечення, в той час, як предметом розгляду у справі №825/134/17 є правомірність наказу від 14.12.2016 №287-ос в частині порядку та підстав звільнення позивача зі служби.
Суд зазначає, що неотримане позивачем належне грошове забезпечення при звільненні, що підтверджено рішенням суду, не може мати наслідком перегляд рішення у справі №825/134/17 за нововиявленими обставинами та скасування наказу в частині звільнення позивача зі служби, оскільки зазначені спірні правовідносини не є тотожними і не залежать один від одного.
Таким чином, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини не відповідають вищенаведеним ознакам та критеріям, а тому не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.
Щодо додаткових обґрунтувань відповідної заяви а саме, що 06.01.2020 ОСОБА_1 отримано відзив та клопотання по справі № 620/5971/20. У відзиві та клопотанні відповідач в січні 2021 року зізнався, що рішення про звільнення позивача не приймав та протоколу засіданні атестаційної комісії про звільнення не існує. Під час розгляду справи 825/134/17 суду та позивачу про вказану обставину відомо не було. Крім того ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 встановлено, що накази Чернігівського прикордонного загону від 28.09.2016 № 491 КП та наказ від 08.06.2016 № 319 КП на час розгляду справи в суді першої інстанції по справі №825/1927/16 були відповідачем скасовані відтак не створюють жодних правових наслідків, тому скасування їх неможливе оскільки накази скасовані відповідачем і є такими, що не підлягають застосуванню, суд зазначає, що вказані доводи заявника зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду відповідних справ. З наведеного сліду, що заявником на свій розсуд трактуються встановлені судом обставини справ.
Згідно з ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Отже, обставини на які посилається заявник, не можуть вважатися нововиявленими в розумінні вимог ч. 4 ст. 361 КАС України.
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в пункті 40 справи Пономарьов проти України (№3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 КАС у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 825/134/17 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського прикордонного загону військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, коштів за надання юридичних послуг та моральної шкоди - відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку, встановленому статтями 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складено 21.04.2021.

Суддя О.М. Тихоненко