Справа № 540/156/20
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 540/156/20
адміністративне провадження № К/9901/7291/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі №540/156/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
1. визнати дії військової частини НОМЕР_1 стосовно відмови виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 09.06.2017 по день фактичного розрахунку - протиправними.
2. визнати дії військової частини НОМЕР_1 , стосовно неналежного виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18, в частині - У зв`язку із невчасною виплатою (а саме: не виплаченої частини грошового забезпечення (з врахуванням суми посадового окладу за січень 2016 року та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року), несплаченої частки одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (із врахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення) та суми незаконного утримання із суми нарахованої одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (тобто, суми 9 869 грн. 50 коп.)), зобов`язати частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 09.06.2017 року (позовна вимога №14) - протиправними.
3. визнати дії військової частини НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 частини основного грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: окладу за військовим званням в сумі 125,00 грн. та надбавки за вислугу років в сумі 411,95 грн.) - протиправними.
4. визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою (посадового окладу за січень 2016 року в сумі 1052,00 грн. та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року) за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року - протиправною.
5. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину основного грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: оклад за військовим званням в сумі 125,00 грн., надбавку за вислугу років в сумі 411,95 грн.).
6. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 09.06.2017 по день фактичного розрахунку (тобто, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку).
7. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частку не виплаченої компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 відповідно до розрахунку величини приросту індексу споживчих цін (за період з 01.01.2016 року по день фактичного розрахунку).
8. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 повну довідку про розміри грошового забезпечення відповідача (для подальшого перерахунку пенсії ОСОБА_1 ) із врахуванням всіх основних і додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяця військової служби (із врахуванням висновків і прийнятого рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а також із врахуванням проведених відповідачу виплат).
27 січня 2020 року ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2020 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог за № 2-5, 7, а саме щодо вимог:
2. Визнати дії військової частини НОМЕР_1 , стосовно неналежного виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18, в частині - У зв`язку із невчасною виплатою (а саме: не виплаченої частини грошового забезпечення (з врахуванням суми посадового окладу за січень 2016 року та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року), несплаченої частки одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (із врахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення) та суми незаконного утримання із суми нарахованої одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (тобто, суми 9 869 грн. 50 коп.)), зобов`язати частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 09.06.2017 року (позовна вимога №14) - протиправними.
3. Визнати дії військової частини НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 частини основного грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: окладу за військовим званням в сумі 125,00 грн. та надбавки за вислугу років в сумі 411,95 грн.) - протиправними.
4. Визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою (посадового окладу за січень 2016 року в сумі 1052,00 грн. та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року) за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року - протиправною.
5. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину основного грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: оклад за військовим званням в сумі 125,00 грн., надбавку за вислугу років в сумі 411,95 грн.).
7. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частку не виплаченої компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 відповідно до розрахунку величини приросту індексу споживчих цін (за період з 01.01.2016 року по день фактичного розрахунку).
20 липня 2020 року рішенням Херсонського окружного адміністративного суду позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у відмові виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 09.06.2017 по 26.09.2019.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 09.06.2017 по 26.09.2019 в сумі 549 049 (п`ятсот сорок дев`ять тисяч сорок дев`ять) грн. 20 коп.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.
11 січня 2021 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року, а позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.
Касаційну скаргу позивачем подано на постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2020 року та 11 січня 2021 року, яку зареєстровано у Верховному Суді 02 березня 2021 року.
17 березня 2021 року ухвалою Верховного Суду зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2020 року з відповідними доказами поважності пропуску такого строку; уточнити які саме судові рішення оскаржуються та вимоги особи, що подає касаційну скаргу за наслідками їх перегляду; подати уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.
На виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду заявником касаційної скарги надіслано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, яку зареєстровано у Верховному Суді 06 квітня 2020 року.
У вказаній заяві позивач просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року та залишити в силі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року.
Крім того, позивач просить поновити строк касаційного оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року, оскільки копію цієї постанови ним отримано 26 січня 2021 року, що підтверджується наданими до касаційної скарги матеріалами.
Враховуючи, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції від 11 січня 2021 року позивачем отримано 26 січня 2021 року, Суд зазначає, що касаційну скаргу подано в межах встановленого процесуальним законодавством строку.
Також позивач зазначає, що касаційна скарга подана на підставі частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд установив наступне.
В заяві про усунення недоліків касаційної скарги позивачем зазначено, що вона подана на підставі частини четвертої статті 328 КАС України, через неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
У касаційній скарзі не наведено конкретної підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга. Позивач у касаційній скарзі лише обмежився частковим цитуванням частини четвертої статті 328 КАС України, однак ним не викладено підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної приписами вказаної норми КАС України.
Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Подана касаційна скарга позивача містить лише виклад обставини справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішенням суду апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення процесуального права.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням відповідачем у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених конкретним пунктом частини четвертої статті 328 КАС України, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали позивач не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху, щодо зазначення підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.
За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі №540/156/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова
Судді В.Е. Мацедонська
С.А. Уханенко