Справа № 320/4466/21
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 квітня 2021 року м. Київ № 320/4466/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправними дій, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправним дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області Ахмад Н.І. щодо закінчення постанови №49560256 від 20.05.2016 про закінчення виконавчого провадження;

- скасувати постанову ВП №49560256 від 20.05.2016 про закінчення виконавчого провадження постановленої заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області Ахмад Н.І.;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) поновити виконавче провадження постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2014 у справі №367/6516/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права,

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , зокрема, оскаржує постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області Ахмад Н.І. щодо закінчення постанови №49560256 від 20.05.2016 про закінчення виконавчого провадження, разом з тим звернувся до суду 03.04.2021, тобто після закінчення десятиденного строку на звернення з такою позовною заявою.

Позивач просить суд поновити строк звернення до адміністративного суду зазначаючи, що пропуск строку обумовлений його періодичним перебуванням в Київській обласній лікарні у період з 2016 року по 2021 рік та незадовільним станом здоров`я.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини другої).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (абзац перший частини четвертої).

З аналізу наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що початок відліку встановленого законодавством строку звернення до суду у випадку оскарження рішення суб`єкта владних повноважень чи його дій з прийняття такого рішення пов`язується з моментом, коли особа дізналася про такі рішення чи дії. При цьому причини неможливості звернення позивача у встановлений строк з позовом до суду про оскарження таких рішень чи дій мають бути обумовлені об`єктивними, незалежними від волі позивача факторами, які, всупереч волі позивача, не давали йому можливості своєчасно подати позов до суду.

Пунктом 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, десятиденний строк звернення до суду з позовом про оскарження постанови №49560256 від 20.05.2016 про закінчення виконавчого провадження винесеної заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області Ахмад Н.І. розпочав свій перебіг з моменту, коли позивачу стало відомо про вчинення відповідачем дій та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Із доданих до матеріалів позовної заяви документів вбачається, що про існування постанови №49560256 від 20.05.2016 позивачеві було достеменно відомо у 2017 році.

Водночас, позивач звернувся з позовом до суду про оскарження зазначеної постанови лише 03.04.2021, про що свідчить дата оформлення поштового відправлення, в якому надійшла позовна заява, тобто з пропущенням десятиденного строку з моменту, коли позивачу стало відомо про винесення спірної постанови, більш ніж протягом чотирьох років.

Водночас, будучи обізнаним про існування спірної постанови, та враховуючи періодичне перебування в лікарні, незадовільний стан здоров`я ОСОБА_1 у період з 2017 по 2021 рр. неодноразово звертався до органів виконавчої служби із листами щодо з`ясування обставин виконавчого провадження та надання інформації.

При цьому суд зауважує, що звернення позивача до органів виконавчої служби не позбавляло позивача права на оскарження спірної постанови відповідача у судовому порядку протягом десятиденного строку з моменту, коли позивачеві стало відомо про існування такої постанови.

При цьому суд не приймає до уваги в якості підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду додані позивачем до заяви про поновлення строку довідки про стан здоров`я ОСОБА_1 , оскільки вказані докази не підтверджують безперервне перебування позивача у період з 2016 по 2021 рр. на стаціонарному лікуванні у медичних закладах.

Суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відтак, подання позовної заяви, за відсутності належного обґрунтування причин такого тривалого зволікання, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є недопустимим в силу позиції Європейського Суду з прав людини у даному питанні.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частина перша).

Таким чином, причини зазначені позивачем в клопотанні про поновлення строку звернення до суду, визнані судом неповажними. Відтак, позивачеві необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду та вказати інші підстави для поновлення строку з даним адміністративним позовом.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску;

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправними дій, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

2. Установити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Леонтович А.М.