Справа № 640/22451/19
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 квітня 2021 року м. Київ № 640/22451/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши заяву представника Громадської організації «Асоціація фермерів та приватних землевласників України» про відвід судді Кузьменко А.І. від розгляду адміністративної справи

за позовом Громадської організації "Асоціація фермерів та приватних землевласників України"

до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

третя особа Український державний фонд підтримки фермерських господарств

про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В :

Громадська організація "Асоціація фермерів та приватних землевласників України" (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - відповідач), третя особа - Український державний фонд підтримки фермерських господарств, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №12-п від 22 жовтня 2019 року "Про призначення ОСОБА_1 виконувачем обов`язки Генерального директора Українського державного фонду підтримки фермерських господарств".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року в задоволенні клопотання Громадської організації «Асоціація фермерів та приватних землевласників України» про розгляд справи з повідомленням/викликом сторін (учасників) справи відмовлено.

В подальшому представником позивача надіслано до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про відвід головуючої судді Кузьменко А.І. від розгляду адміністративної справи №640/22451/19.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва під головуванням судді Кузьменко А.І. від 21 листопада 2019 року було відмовлено у відкриті провадження у справі за позовом Громадської організації «Асоціація фермерів та приватних землевласників України» до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №12-п від 22 жовтня 2019 року "Про призначення ОСОБА_1 виконувачем обов`язки Генерального директора Українського державного фонду підтримки фермерських господарств".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року скасовано вказану вище ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В подальшому ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2020 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Також, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року в задоволенні клопотання Громадської організації «Асоціація фермерів та приватних землевласників України» про розгляд справи з повідомленням/викликом сторін (учасників) справи відмовлено.

Вказане, на думку представника позивача, свідчить про небажання судді Кузьменко А.І. розглядати дану справу та про ймовірну упередженість судді в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до частин 3,4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши заяву про відвід, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Заява про відвід головуючої судді, фактично мотивована не згодою позивача з процесуальними рішеннями судді.

Суд наголошує, що частина 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах "П`єрсак проти Бельгії", "Кіпріану проти Кіпру", "Грівз проти Сполученого Королівства"). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Клейн та інші проти Нідерландів").

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 01 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Суд відхиляє посилання представника позивача на відмову у задоволенні його клопотання про розгляд даної справи в судовому засіданні за участі сторін як обставину, яка викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності суду при розгляді даної адміністративної справи, оскільки як зазначено вище, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Представником позивача не підтверджено належними доказами існування обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючої судді у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява представника Громадської організації "Асоціація фермерів та приватних землевласників України" задоволенню не підлягають.

Керуючись положеннями статей 36, 37, 39, 40, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Громадської організації "Асоціація фермерів та приватних землевласників України" про відвід головуючого судді Кузьменко А.І. від розгляду справи №640/22451/19 вважати необґрунтованою.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала в частині необґрунтованості заявленого відводу окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Кузьменко