Справа № 200/1765/21-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 р. Справа№200/1765/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, юридична адреса: 87506, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, в якій просила:

- визнати неправомірними дії (рішення) відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги до 5 травня 2020 року, передбаченої Законом України «Про статус війни, гарантії їх соціального, захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» та Постановою КМУ від 19.02.2020 року №112;

- зобов`язати відповідача виплатити одноразову грошову допомогу, передбачену Законом України «Про статус війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» та Постановою КМУ від 19.02.2020 року №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно Постанови КМУ №112 позивач має право на отримання одноразової допомоги до 5 травня 2020 року. Однак відповідач проігнорував вказаний нормативний акт і одноразову допомогу позивачу у 2020 році не виплатив.

Ухвалою суду від 18.02.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, з огляду на наступне.

З 28.09.2004 року по 01.02.2020 року позивач перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги.

З 01.02.2020 року позивач втратив право на статус «особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни».

На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2020 року по справі 3200/3210/20-а, 22.10.2020 року департаментом були внесені відповідні зміни до бази ПК ЄДАРП з приводу поновлення з 01.02.2020 року ОСОБА_1 право на статус, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.

22.10.2020 року департаментом позивачу було відновлено статус, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи. За зміною категорії інвалідності до департаменту позивач не звертався.

Згідно чинного законодавства розмір разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року, як інваліду 2 групи, становить 3640,00 грн.

Відповідно облікових даних ОСОБА_1 за допомогою до 5 травня 2020 року до департаменту не зверталась.

Відповідач зауважив, що позивач вводить в оману суд щодо його звернення до департаменту в строк до 30.09.2020 року з метою виплати позивачу допомоги до 5 травня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно копії посвідчення виданого Управлінням соціального захисту населення Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області Серія НОМЕР_2 від 28.09.2004 року ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно довідки МСЕК №2 м. Маріуполь Серії 12 ААБ №073765 від 11.07.2019 року ОСОБА_1 встановлена перша «Б» група інвалідності, причина інвалідності: загальне захворювання.

19.09.2020 року ОСОБА_1 Позивачем засобами поштового зв`язку на адресу Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради надіслано заяву, в якій позивач просив повідомити інформацію щодо виконання рішення суду та чи може він забрати посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. Від руки у відповідній заяві позивач зазначив про необхідність виплати йому допомоги до 5 травня 2020 року, яку не отримано.

Листом від 23.10.2020 року №568-59793/ККЦ Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради повідомив позивача про виконання рішення суду та відновлення позивачу пільг з 01.02.2020 року у розмірі 100%.

29.12.2020 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою щодо не надання відповіді стосовно пільг та повернення коштів.

Листом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради №56.8-75800/ККЦ від 31.12.2020 року позивачу роз`яснено про розмір нарахованих пільг на житлово-комунальні послуги.

Щодо разової грошової допомоги зазначено, що особи, які не отримали грошову допомогу, мали право звернутись за нею до районного органу соціального населення за місцем реєстрації та отримати її до 30 вересня 2020 року.

21.01.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату допомоги до 5 травня 2020 року.

З листа Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 27.01.2021 року №56.8-4620/ККЦ вбачається, що з 01.02.2020 року позивач був позбавлений статусу «особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни». Позивача виключено зі списків отримувачів грошової допомоги до 5 травня 2020 року наданих Пенсійним фондом. На виконання рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2020 року по справі №200/3210/20-а пільги на житлово-комунальні послуги позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у жовтні 2020 року поновлено право на статус, але до департаменту із особистою заявою до 30.09.2020 року позивач не звертався, тому департамент не мав підстав для виплати грошової допомоги до 5 травня 2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни визначає та створення належних умов для їх життєзабезпечення забезпечує Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 (далі - Закон №3551).

Відповідно до статті 13 Закону України № 3551-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно із ст. 17-1 Закону №3551 щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Особам, які тримаються в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, на спеціальні рахунки установ виконання покарань і слідчих ізоляторів.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Разова грошова допомога не виплачується в разі смерті отримувача до 5 травня або набуття громадянином статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 11 цього Закону після 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня 2007 року (набрав чинності 01 січня 2008 року) статтю 13 частину 4 Закону України № 3551-XII викладено у такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007.

В подальшому, Законом України від 28.12.2014 № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрав чинності 01.01.2015) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статтями 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31.03.2015, № 141 від 02.03.2016, № 233 від 05.04.2017, № 170 від 14.03.2018, № 237 від 20.03.2019 та № 112 від 19.02.2020, якими визначався, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги для осіб з інвалідністю.

Зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" №112 від 19 лютого 2020 року (набрала чинності 25 лютого 2020 року) визначено розмір виплати разової грошової допомоги інвалідам війни ІІІ групи - 3160 гривень.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст.12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст.12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За положеннями ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в Рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020 вказано про втрату чинності положеннями Закону саме з дня ухвалення цього Рішення.

Таким чином, з 27 лютого 2020 року застосовуються положення статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), а саме: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 28 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-IX від 14.11.2019 установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01.01.2020 - 1638,00 гривень.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рішенні від 29.09.2020 по справі №440/2722/20, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (ч. 5 ст. 242 КАС України).

При цьому, це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є оскарження дій (бездіяльності) органу, уповноваженого здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) щодо нарахування і виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі, передбаченому ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2020 року у справі №200/3210/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано неправомірними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо вилучення у ОСОБА_1 посвідчення від 28.09.2004 р. серії НОМЕР_2 , виданого Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району з повідомленням органів пенсійного фонду та щодо прийняття рішення про втрату статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради повернути ОСОБА_1 вилучене посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни від 28.09.2004 р. серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтневого району м. Маріуполя. Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зробити перерахунок ОСОБА_1 розміру пенсії за період з січня 2020 року як особі з інвалідністю внаслідок війни та виплатити різницю у пенсії.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2020 року апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі № 200/3210/20-а залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі № 200/3210/20-а залишено без змін.

Відповідачем у відзиві зазначено, що на виконання рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2020 року у справі №200/3210/20-а пільги на житлово-комунальні послуги позивачу, як особі з інвалідністю війни 2 групи у жовтні 2020 року та право на статус поновлено.

Відповідно до ч.6 ст. 17-1 Закону №3551 разова грошова допомога не виплачується, зокрема, в разі набуття громадянином статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 11 цього Закону після 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З вищевикладеного вбачається, що позивач на момент, коли йому мала бути виплачена належна грошова допомога до 5 травня, втратив статус інваліда війни, проте це пов`язано з протиправним рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, що встановлено рішенням суду.

За приписами частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже саме протиправне рішення відповідача призвело до порушення прав позивача на отримання допомоги.

Суд вважає, що для належного способу захисту порушеного права позивач слід визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року, передбаченої частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 пункту 13 Закону України Про судовий збір, питання щодо розподілу цих судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, юридична адреса: 87506, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020, передбаченої частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня 2020, передбачену частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш