Справа № 460/461/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2021 року м. Рівне №460/461/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), за змістом якого просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області форми «В1» № 3 від 31.12.2020 р., яким позивачу зменшено суму відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника в банку у загальному розмірі 688385грн, а саме: за декларацією з ПДВ за липень 2020р. на 30457грн, за серпень 2020р. на 350792грн та за вересень 307136грн та застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 172096,25грн; форми «В3» № 3 від 31.12.2020р., яким позивачу відмовлено у врахуванні суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декларацією з ПДВ за вересень 2020р., на суму 2023грн.; форми «В4» № 3 від 31.12.2020р., яким позивачу зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за декларацією з ПДВ за вересень 2020р., що зараховується до наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 407113грн.

Як вбачається із позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що контролюючим органом було незаконно прийнято податкові повідомлення рішення, оскільки висновки акту перевірки № 3608/17-00-07-03/42819715 від 09.12.2020 р., що слугував підставою для їх прийняття, є такими що не відповідають дійсності. А саме позивач вказав, що твердження податкового органу про безтоварність операції позивача з придбання м`ясної продукції укладених з рядом контрагентів, на підставі яких позивачем сформовано відповідні суми податкового кредиту, є без підставними, оскільки не ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні обставин здійснення спірної операції. Оскільки, придбана м`ясна продукція, підлягала обов`язковому експертному дослідженню на відповідність санітарним нормам державної службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про що у позивача зберігся експертний висновок. Крім того, позивач зазначену м`ясну продукції після її переробки реалізував іноземним контрагентам, що підтверджується відповідними вантажно-митними деклараціями. На переконання позивача, зазначені докази, які надавалися ним в процесі перевірки, в своїй сукупності спростовують факт здійснення безтоварних операцій. Крім того, вказує, що станом на день прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень, у позивача була відсутня заборгованість перед бюджетами, а відтак жодних підстав для прийняття рішення щодо відмови в бюджетного відшкодування не існувало.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому позов не визнав. Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача зазначив, відносини ТОВ «УКР ТМК» з його контрагентом ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» (Код ), ТОВ «Львівська м`ясна компанія» (Код ), ТОВ «Агрізлак» (Код ) ТОВ «Агро маркет груп» (Код ), які мали місце в липні, серпні та вересні 2020 р. мають характер нереальних - нікчемних. А саме перевіркою по вищевказаних постачальниках в результаті співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі вищевказаних контрагента встановлено: наявність негативної податкової історії у контрагентів, у яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ «УКР ТМК»; відсутність реального джерела походження товару у контрагентів, у яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ «УКР ТМК»; обмежена наявність трудових ресурсів у контрагентів, в яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ «УКР ТМК». Як наслідок відповідачем сформовано висновок, що позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ за рахунок документального оформлення операцій з придбання товарів у джерела, яке не відповідає реально оформленому за рахунок використання документів ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» (Код ), ТОВ «Львівська м`ясна компанія» (Код ), ТОВ «Агрізлак» (Код ) ТОВ «Агро маркет груп» (Код ). У зв`язку із викладеним вище, в задоволенні позивних вимог представник відповідача просив відмовити.

Позовна заява надійшла до суду 26.01.2021.

Ухвалою суду від 01.02.2021 позов залишений без руху.

05.02.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 10.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи визначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалами суду від 11.03.2021 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні та задоволено клопотання відповідача про заміну відповідача його правонаступником.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю, з урахуванням наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ТОВ «УКР ТМК» є зареєстрований платником податку на додану вартість з 01.04.2019р. Згідно витягу з єдиного реєстру юридичних осіб, основними видами діяльності позивача є: Код КВЕД 10.11 Виробництво м`яса; Код КВЕД 10.13 Виробництво м`ясних продуктів; Код КВЕД 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Код КВЕД 46.24 Оптова торгівля шкірсировиною, шкурами та шкірою; Код КВЕД 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами (основний); Код КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; Код КВЕД 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах.

В період з 26.11.2020 по 02.12.2020 посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «УКР ТМК» (), щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020р. від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленої суми бюджетного відшкодування. Результати такої перевірки відображено в акті № 3608/17-00-07-03/42819715 від 09.12.2020 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКР ТМК» (), щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 р. від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленої суми бюджетного відшкодування.

Із змісту вказаного вище акту вбачаються висновки посадових осіб відповідача про порушення ТОВ «УКР ТМК» вимог ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника по декларації з ПДВ за вересень 2020 року, які ґрунтуються на твердженні податкового органу про те, що:

- Відносини ТОВ «УКР ТМК» з його контрагентами ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» (Код ), ТОВ «Львівська м`ясна компанія» (Код ), ТОВ «Агрізлак» (Код ) ТОВ «Агро маркет груп» (Код ), які мали місце в липні, серпні та вересні 2020 мають характер нереальних - нікчемних. А саме перевіркою по вищевказаних постачальниках в результаті співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі вищевказаних контрагентів встановлено: наявність негативної податкової історії у контрагентів, у яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ «УКР ТМК»; відсутність реального джерела походження товару у контрагентів, у яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ «УКР ТМК»; обмежена наявність трудових ресурсів у контрагентів, в яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ «УКР ТМК».

- До розрахунку бюджетного відшкодування включено ПДВ в сумі 8655,46грн - сформоване по операціям з Сільськогосподарським ТОВ «Агрокомплекс» (ІПН 53), яке згідно наданих документів фактично оплачене за вересень 2020 лише на суму ПДВ 6709грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на суму 1946,46грн.

- Станом на 09.12.2020 у ТОВ «УКР ТМК» наявна сума податкового боргу в розмірі 75,51грн по коду платежу - 19010100 «Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)».

Не погоджуючись із висновками такого акту перевірки, позивачем 16.12.2020 засобами поштового зв`язку було подано заперечення на акт перевірки, в яких останній висловив свою незгоду із доводами посадових осіб відповідача та вказав, що фактично придбана у ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» (Код ), ТОВ «Львівська м`ясна компанія» (Код ), ТОВ «Агрізлак» (Код ) ТОВ «Агро маркет груп» (Код ) м`ясна продукція, була поставлена позивачем за межі території України по зовнішньоекономічним контрактам. Крім того, позивач повідомив у своїх запереченнях, що виявлена згідно акту перевірки бюджетна заборгованість за наявним податковим боргом по платежу - 19010100 «Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря вуглецю)» на суму 75,51грн, ТОВ «УКР ТМК» погашена, в підтвердження чого надано відповідне платіжне доручення про його сплату.

Згідно відповіді на заперечення № 11832/10//17-00-07-03-05 від 30.12.2020, відповідач відмовив у врахуванні доводів ТОВ «УКР ТМК», що містилися у запереченнях до акту перевірки.

В подальшому ГУ ДПС у Рівненській області було прийнято податкові повідомлення-рішення форми «В1» № 3 від 31.12.2020, яким позивачу зменшено суму відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника в банку у загальному розмірі 688385грн, а саме: за декларацією з ПДВ за липень 2020 на 30457грн, за серпень 2020 на 350792грн та за вересень 307136грн та застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 172096,25грн; форми «В3» № 3 від 31.12.2020, яким позивачу відмовлено у врахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декларацією з ПДВ за вересень 2020, на суму 2023грн; форми «В4» № 3 від 31.12.2020, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за декларацією з ПДВ за вересень 2020, що зараховується до наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 407113грн.

Оцінюючи висновки акту перевірки та прийняті за результатом такої перевірки податкові повідомлення-рішення, суд не погоджується із їх правомірністю з огляду на таке.

Так, як вбачається із матеріалів справи, у період, що перевірявся ТОВ «УКР ТМК» використовувало у своїй господарській діяльності орендовані основні засоби: відповідно до договорів оренди майна та нежитлових приміщень за № 1 від 15.04.2019, укладеного з ФОП ОСОБА_1 , а саме, ТОВ «УКР ТМК» взяло у ФОП ОСОБА_1 в тимчасове платне користування складський майновий комплекс забійних цехів з допоміжними будівлями та матеріальні цінності, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивачем отримано окремий експлуатаційний дозвіл ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області № 44 від 30.05.2019 на провадження діяльності: бійні, потужностей з розбирання та обвалювання м`яса.

Із матеріалів справи та пояснень сторін слідує, що на виконання Договору поставки № 1-07 від 15.07.2020 ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» згідно видаткових накладних № 18 від 28.07.2020 та № 29 від 03.08.2020 поставлено для ТОВ «УКР ТМК» м`ясо яловиче в напів тушках 1 категорії в кількості 18930,3кг на суму 1438702,80грн в т.ч. ПДВ 239783,80грн та 7700кг на суму 666050грн в т.ч. ПДВ 111008,33грн, відповідно.

Разом із видатковими накладними, ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» також надано для позивача й товаросупровідні документи, які підтверджують походження м`ясної продукції та її відповідність санітарним нормам ДСТУ, а саме: копії декларацій виробника на м`ясо та субпродукти № 89 від 27.07.2020 та № 90/1 від 03.08.2020 із відмітками про здійснення вихідного контролю Держветнагляду реєстраційний № a-UA-04-16-01-I-SH,CP. Зазначені документи, на переконання суду підтверджують наявність у ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» перелічених ТМЦ, оскільки такі товари піддалися контролю з боку органів санітарно-епідеміологічної служби.

Доставка придбаної у ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» м`ясної продукції здійснювалася автомобільними транспортними засобами, що підтверджується товарно-транспортними накладними № Р18 від 28.07.2020 та № Р29 від 03.08.2020.

Оплата, за наведеною операцією з постачання м`ясних туш була проведена позивачем в повному обсязі на підставі рахунку на оплату № 12 від 27.07.2020 та № 24 від 03.08.2020, виписаних ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс», шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок такого контрагента, що підтверджується відповідними банківським виписками.

Крім того, судом встановлено, що окрім поставок по перелічених вище податкових накладних, ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» згідно видаткових накладних № 52 від 01.09.2020 та № 55 від 01.09.2020 поставлено для ТОВ «УКР ТМК» м`ясо яловиче в напів тушках 1 категорії в кількості 7891,5кг на суму 643157,25грн в т.ч. ПДВ 107192,88грн та 18695,9кг на суму 1523715,85грн в т.ч. ПДВ 253952,64грн, відповідно. Доставка за такими видатковими накладними підтверджується товарно-транспортними накладними № Р52 01.09.2020 р. та № Р55 від 01.09.2020. Оплата по названим накладним проведена в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками. Разом з тим, жодних відомостей щодо відсторонення названих операцій по накладним від 01.09.2020, акт перевірки не містить, тобто контролюючий орган погодився із правомірністю формування податкового кредиту за такими операціями. При цьому, здійснюючи оплату для названого контрагента, позивачем 16.09.2020 було додатково сплачено для ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» 91332грн в якості авансу за поставлену продукцію. Як наслідок, ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» виписано на ім`я позивача додаткову податкову накладу за подією з проведення попередньої оплати.

За наслідком здійснення операцій з постачання по вище перелічених видатковим накладним та операції із попередньої сплати, ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» було виписано на ім`я ТОВ «УКР ТМК» податкові накладні за № 8 від 28.07.2020, № 4 від 03.08.2020, № 6 від 01.09.2020, № 7 від 01.09.2020, та № 27 від 16.09.2020, які належним чином зареєстровані в ЄРПН. Вказані документи, надані позивачем разом із позовною заявою, та досліджені судом в процесі розгляду даної справи.

При цьому, сформований за операціями ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» по видаткових накладних № 18 від 28.07.2020 та № 29 від 03.08.2020 податковий кредит з ПДВ відображено позивачем у декларації з ПДВ за серпень 2020р. у розмірі 350792,13грн, а сформований по попередній оплаті на суму 91332грн податковий кредит включений до декларації з ПДВ за вересень 2020р. у розмірі 15222грн. Відомості щодо надходження товару та проведення розрахунків з названим контрагентом позивачем відображено на рахунку 631 бухгалтерського обліку. В подальшому, податковий кредит за такими операціями позивачем заявлено до відшкодування у зв`язку із виникнення відповідного від`ємного значення з ПДВ.

Також судом встановлено, що на виконання Договору поставки № 01-09 від 01.09.2020, ТОВ «Львівська м`ясна компанія» згідно видаткової накладної № 11 від 19.09.2020 поставило для ТОВ «УКР ТМК» м`ясо яловичини в пів тушках 2 категорії в кількості 6070кг та м`ясо яловичини в напів тушках охолоджене 1 категорії в кількості 14958,4кг, всього на загальну суму 1831344,20грн в т.ч. ПДВ 305224,03грн.

Разом із видатковою накладною, ТОВ «Львівська м`ясна компанія» також надано для позивача й товаросупровідні документи, які підтверджують походження м`ясної продукції та її відповідність санітарним нормам ДСТУ, а саме: копії декларації виробника на м`ясо та субпродукти № 106 від 19.09.2020 із відмітками про здійснення вихідного контролю Держветнагляду реєстраційний № a-UA-04-16-01-I-SH,CP та декларації виробника № 02 від 19.09.2020. Зазначені документи, підтверджують наявність у ТОВ «Львівська м`ясна компанія» перелічених ТМЦ, оскільки такі товари піддалися контролю з боку органів санітарно-епідеміологічної служби.

Доставка придбаної у ТОВ «Львівська м`ясна компанія» м`ясної продукції здійснювалася автомобільним транспортним засобом, що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р11 від 19.09.2020.

Оплата, за наведеною операцією з постачання м`ясних туш була проведена позивачем в повному обсязі на підставі рахунку на оплату № 10 від 18.09.2020, виписаного ТОВ «Львівська м`ясна компанія», шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок такого контрагента, що підтверджується відповідними банківським виписками.

За наслідком здійснення операцій з постачання по вище перелічених видатковим накладним та операції із попередньої сплати, ТОВ «Львівська м`ясна компанія» було виписано на ім`я ТОВ «УКР ТМК» податкову накладну за № 5 від 19.09.2020, яка належним чином зареєстрована в ЄРПН. Вказані документи, надані позивачем разом із позовною заявою, та досліджені судом в процесі розгляду даної справи.

При цьому, сформований за такою операцією податковий кредит з ПДВ відображено позивачем у декларації з ПДВ за вересень 2020р. у розмірі 305224,03грн за першою із подій - поставкою, а відомості щодо надходження товару та проведення розрахунків з названим контрагентом позивачем відображено на рахунку 631 бухгалтерського обліку. В подальшому, податковий кредит за такою операцією позивачем заявлено до відшкодування у зв`язку із виникнення відповідного від`ємного значення з ПДВ.

На виконання Договору поставки № 23/09/20-1 від 23.09.2020, ТОВ «Агрізлак» згідно видаткових накладних: № 15 від 25.09.2020 на суму 540000грн, в т.ч. ПДВ 90000грн, № 16 від 25.09.2020 на суму 552441,60грн, в т.ч. ПДВ 92073,60грн, № 17 від 25.09.2020 на суму 613440грн, в т.ч. ПДВ 102240грн, № 18 від 25.09.2020 на суму 626918,40грн, в т.ч. ПДВ 104486,40грн, поставлено для ТОВ «УКР ТМК» м`ясо яловиче в напів тушках охолоджене в кількості 6250кг, 6394кг, 7100кг та 7256кг по кожній накладній відповідно.

Разом із видатковими накладними, ТОВ «Агрізлак» також надано для позивача й товаросупровідні документи, які підтверджують походження м`ясної продукції та її відповідність санітарним нормам ДСТУ, а саме: копій декларацій виробника на м`ясо та субпродукти № 15 від 25.09.2020 та № 16 від 25.09.2020 із відмітками про здійснення вихідного контролю Держветнагляду реєстраційний № a-UA-04-16-01-I-SH,CP. Зазначені документи підтверджують наявність у ТОВ «Агрізлак» перелічених ТМЦ, оскільки такі товари піддалися контролю з боку органів санітарно-епідеміологічної служби.

Доставка придбаної у ТОВ «Агрізлак» м`ясної продукції здійснювалася автомобільними транспортними засобами, що підтверджується товарно-транспортними накладними № Р15 від 25.09.2020, № Р16 від 25.09.2020, № Р17 від 25.09.2020 та № Р18 від 25.09.2020.

Оплата, за наведеною операцією з постачання м`ясних туш була проведена позивачем, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок такого контрагента, що підтверджується відповідними банківським виписками.

За наслідком здійснення операцій з постачання по вище перелічених видатковим накладним та операції із попередньої сплати, ТОВ «Агрізлак» було виписано на ім`я ТОВ «УКР ТМК» податкові накладні за № 15 від 25.09.2020, № 16 від 25.09.2020, № 17 від 25.09.2020, № 18 від 25.09.2020, які належним чином зареєстровані в ЄРПН. Вказані документи, надані позивачем разом із позовною заявою, та досліджені судом в процесі розгляду даної справи.

При цьому, сформований за такою операцією податковий кредит з ПДВ відображено позивачем у деклараціях з ПДВ за вересень 2020 у розмірі 388800грн за першою із подій - поставкою, а відомості щодо надходження товару та проведення розрахунків з названим контрагентом, позивачем відображено на рахунку 631 бухгалтерського обліку. В подальшому, податковий кредит за такими операціями позивачем заявлено до відшкодування у зв`язку із виникненням відповідного від`ємного значення з ПДВ.

Крім того, на виконання Договору поставки № 3/2019 від 24.10.2019, ТОВ «Агро маркет груп» згідно видаткової накладної № 302 від 10.07.2020 поставило для ТОВ «УКР ТМК» субпродукти яловичі (діафрагма, м`ясо обрізі, головизна) (заморожені) в кількості 3940кг на загальну суму 212760грн в т.ч. ПДВ 35460грн.

Разом із видатковою накладною, ТОВ «Агро маркет груп» також надано для позивача й товаросупровідні документи, які підтверджують походження м`ясної продукції та її відповідність санітарним нормам ДСТУ, а саме копію декларації виробника № 10-07/20 від 10.07.2020. Зазначені документи, підтверджують наявність у ТОВ «Агро маркет груп» перелічених ТМЦ, оскільки такі товари піддалися контролю з боку органів санітарно-епідеміологічної служби.

Доставка придбаної у ТОВ «Агро маркет груп» м`ясної продукції здійснювалася автомобільним транспортним засобом, що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р302 від 10.07.2020. Вказані документи, надані позивачем разом із позовною заявою, та досліджені судом в процесі розгляду даної справи.

Оплата, за наведеною операцією з постачання м`ясних туш була проведена позивачем в повному обсязі на підставі рахунку на оплату № 276 від 10.07.2020, виписаного ТОВ «Агро маркет груп», шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок такого контрагента, що підтверджується відповідними банківським виписками.

За наслідком здійснення операцій з постачання по вище переліченим видатковим накладним та операції із попередньої сплати, ТОВ «Агро маркет груп» було виписано на ім`я ТОВ «УКР ТМК» податкову накладну за № 9 від 10.07.2020, яка належним чином зареєстрована в ЄРПН.

При цьому, сформований за такою операцією податковий кредит з ПДВ відображено позивачем у декларації з ПДВ за липень 2020 у розмірі 35460грн за першою із подій - поставкою, а відомості щодо надходження товару та проведення розрахунків з названим контрагентом, позивачем відображено на рахунку 631 бухгалтерського обліку. В подальшому, податковий кредит за такою операцією позивачем заявлено до відшкодування у зв`язку із виникнення відповідного від`ємного значення з ПДВ.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень позивача, придбані у ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» (Код ), ТОВ «Львівська м`ясна компанія» (Код ), ТОВ «Агрізлак» (Код ) ТОВ «Агро маркет груп» (Код ) м`ясні туші та субпродукти, після їх переробки у фасовану морожену м`ясну продукцію на заводських потужностях, були реалізовані у вигляді фасованої м`ясної продукції за зовнішньоекономічними контрактами № 12/06 від 12.07.2019 для «Carmez Processsing» SRL (Республіка Молдова) та № 03/07 від 03.07.2020 для ООО «Ташкент Тамит Тайорлов Савдо» (Республіка Узбекистан), що підтверджується відповідними вантажно-митними деклараціями від 30.07.2020, 11.08.2020, 03.09.2020, 29.09.2020 та 29.09.2020, а також для ТОВ Фабрика Здорово» (ІПН 23), що підтверджується видатковими накладними № 07-0000003 від 13.07.2020, № 07-0000004 від 13.07.2020 та ТТН № 07-0000003 від 13.07.2020, № 07-0000012 від 13.07.2020. Вказані документи, надані позивачем разом із позовною заявою, та досліджені судом в процесі розгляду даної справи.

При цьому, з огляду на те, що операції із експорту вище наведеної м`ясної продукції оподатковуються за нульової ставкою ПДВ, то у позивача у зв`язку цим виникла відповідна переплата податкового кредиту, адже жодних податкових зобов`язань у позивача, за наслідком продажу товару за межі митної території України у ТОВ «УКР ТМК» не виникало.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що ТОВ «УКР ТМК», надавши вище перелічені документи до перевірки, було повністю підтверджено обставини щодо реальності та сплатності операцій, які мали місце з ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» (Код ), ТОВ «Львівська м`ясна компанія» (Код ), ТОВ «Агрізлак» (Код ) ТОВ «Агро маркет груп» (Код ).

Таким чином, оцінюючи вище перелічені документи в своїй сукупності, суд рахує, що висновок посадових осіб відповідача про безтоварність операції є очевидно неправомірним, оскільки сформований без належного та повного дослідження усіх обставин справи, адже контролюючий орган, ставлячи під сумнів реальність задекларованого позивачем джерела походження придбаної позивачем продукції, жодним чином не встановлює дані щодо фактичного джерела походження м`ясної продукції, за умови наявності беззаперечних доказів подальшого її руху. А тому, прийняті податкові-повідомлення рішення форми «В1» №3 та форми «В4» №3 від 31.12.2020, з огляду на вище перелічені доводи, є неправомірними.

Разом із тим, надаючи оцінку поясненням відповідача, що містяться у його відзиві, згідно яких контрагенти позивача, є недобросовісними, відповідач жодним чином не надає доказів, які б підтверджували такі доводи. Прості пояснення сторони - суб`єкта владних повноважень на яку в покладено процесуальний обов`язок доведення правомірності своїх рішень, не переконання суду не можуть слугувати доказом.

Зокрема, суд рахує, що якщо відповідач, вказує, що наявність податкової інформації, яка на думку посадових осіб ДПС свідчить про безтоварність правочину, то інформація та джерела має бути піддані безпосередньому дослідженні в ході судового розгляду справи.

28 жовтня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 500/305/19, адміністративне провадження №К/9901/29163/19 (ЄДРСРУ № 92482714) досліджував питання щодо судової практики відносно доведення нереальності господарських операцій з придбання платником податку товару.

Статтею 61 Конституції України регламентовано принцип індивідуальної відповідальності і жодною нормою чинного законодавства не визначено прямої залежності між правомірністю формування платником податків показників його податкової звітності та діями його контрагента та/або відповідних посадових осіб і для формування показників податкової звітності необхідним є лише встановлення факту здійснення господарської операції та підтвердження її відповідними первинними бухгалтерськими документами.

Відповідні висновки у аналогічній категорії спорів, висловлені у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 року у справах № 823/2247/17, № 815/6105/17 та ін.

Таким чином, нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові № 340/422/19 від 04 червня 2020 року.

У постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 813/3577/13-а) Верховний Суд вказав, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Верховний Суд у постановах у постановах від 27 лютого 2020 року (справи № 813/7081/14, № 814/120/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 813/4079/15), від 10 вересня 2019 року (справа № 814/2412/17), від 02.04.2020 у справі № 160/93/19), від 13.08.2020 р. (справа № 520/4829/19) визнав, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

При цьому норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 червня 2020 року (справа № 440/426/19) висловлено правову позицію, що норми ПК не ставлять у залежність право платника ПДВ на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентами постачальниками, якщо цей платник (покупець) дійсно придбав товари (послуги), призначені для використання у господарській діяльності, та мав реальні витрати у зв`язку з їх придбанням. Порушення постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуг) вимог закону щодо підстав виникнення права на податковий кредит. Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Разом із тим, суд звертає увагу, що позивачем разом із позовом до суду було надало докази подання звітності із відображенням у ній спірних операцій. Жодним чином, відповідачем не спростовано правомірність формування ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс», ТОВ «Львівська м`ясна компанія», ТОВ «Агрізлак», ТОВ «Агро маркет груп» податкових зобов`язань по операціям із позивачем, та не висунуто жодних заперечень проти включення таких показників до декларації контрагентів. Жодних актів, зустрічних звірок, в межах яких би спірні операції були б відсторонювані також і контрагентів до суду також не представлено.

Також слід зважити, що не заперечуючи факт перерахування позивачем коштів своїм контрагентам, а ні посадові особи ДПС, а ні інші контролюючі чи правоохоронні органи навіть не намагалися встановити економічну доцільність укладення позивачем із його контрагентом «безтоварних правочинів», не проведено також визначення подальшого руху перерахованих позивачем коштів, оскільки без фактичного повернення таких коштів особі, яка їх перерахувала, втрачається будь-яке економічне підґрунтя укладення «безтоварних правочинів». Оскільки, у разі якщо кошти для покупця товару не повертаються, то в будь-якому разі покупець несе відповідні витрати, та не має жодного зиску від укладення правочину, а ніж той який пов`язаний із безпосереднім придбанням необхідного йому товару за договором.

Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу (Постанова КАС ВС від 9 березня 2019 року по справі № 810/302/15, адміністративне провадження №К/9901/19359/18 (ЄДРСРУ № 80580348).

Крім того, 07 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 870/4806/12, адміністративне провадження №К/9901/5850/18 (ЄДРСРУ № 75757107) чітко зазначив, що наявність податкової інформації про «фіктивність» контрагентів є неприйнятною оскільки склад податкового правопорушення не може доводитися податковою інформацією, яка має виключно інформаційне навантаження вільного розсуду податкового органу (припущень), та не заснована на аналізі первинних та інших документів.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом указаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Так само і саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум ПДВ, що відносяться до податкового кредиту.

Покупцю товарів/послуг заборонено відносити суми ПДВ до податкового кредиту в разі відсутності факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг, податкових накладних у Реєстрі.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що платник податку має право на включення до податкового кредиту сум податку, сплачених ним за наслідками господарських операцій, дійсність та достовірність яких має підтверджуватися внесеними до Реєстру податковими накладними або іншими документами, встановленими ПК, що посвідчують право на віднесення сум податку до податкового кредиту. Це право вони мають незалежно від часу внесення платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних до Реєстру. Визначальним є факт підтвердження операцій податковими накладним і факт внесення їх до Реєстру в строки визначені для складання та подання податкової звітності з ПДВ.

У відповідності до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246, податкові накладні від постачальників були прийняті та зареєстровані податковим органом без заперечень, а податковий кредит за такою накладною включений ТОВ «УКР ТМК» до податкових декларацій з ПДВ за вересень 2020 року.

Слід наголосити, що на час складання податкової накладної та подачі її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, жодних рішень про зупинення її реєстрації або відмови її у реєстрації не приймалося.

При цьому, слід зважити, що критерії на які посилалися працівники податкового органу у акті перевірки, ґрунтуються на показниках позитивної податкової історії платника податку - постачальника. А відтак, якщо податковий орган вказує, що постачальник ТОВ «УКР ТМК» є недобросовісним, має негативну історію платника податків, а його діяльність не спрямована досягнення реальної цілі господарської діяльність, то такі обставини мали бути виявленні саме на стадії реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наслідком чого мало бути прийняте рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та або відмови в її реєстрації. Зазначений правовий механізм, якраз і створений державою для того щоб відсіювати недобросовісних платників податків та не допускати їх до підриву нормальної господарської діяльності решти платників податків.

Як, наслідок, якщо податковий орган допустив реєстрацію податкової накладної виписаної вище переліченим контрагентом-постачальником, то у ТОВ «УКР ТМК» були усі підстави вважати, що його постачальник відповідає усім критеріям добросовісності та має показники позитивної податкової історії платника податку.

А відтак, правомірність формування податкового кредиту з ПДВ за вересень 2020 року ТОВ «УКР ТМК» ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки податковий кредит сформований на підставі належно оформлених та зареєстрованих податкових накладних, отриманих від контрагентів, які мали спеціальну правосуб`єктність.

На час проведення позапланової перевірки податкові накладні вказаних вище постачальників були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як наслідок, ТОВ «УКР ТМК» мало законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних та правомірно включило їх до складу податкового кредиту за вересень 2020 року.

Що ж до тверджень контролюючого органу, про те, що позивачем до розрахунку бюджетного відшкодування включено ПДВ в сумі 8655,46грн - сформоване по операціям з Сільськогосподарським ТОВ «Агрокомплекс» (ІПН 53, код ЄДРПОУ 3058852), яке згідно наданих документів фактично оплачене за вересень 2020 лише на суму ПДВ 6709грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на суму 1946,46грн, та в подальшому слугувало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми «В3» № 3 від 31.12.2020, яким позивачу відмовлено у врахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декларацією з ПДВ за вересень 2020, на суму 2023грн (з них 1946грн у зв`язку відсутністю оплати по операціям), то судом встановлено наступне.

Так, на виконання Договору купівлі-продажу № 08/09 від 08.09.2020, СГ ТОВ «Агрокомплекс» згідно видаткових накладних № 121 від 08.09.2020 на 40254грн в т.ч. ПДВ 6709грн та № 126 від 22.09.2020 на 11678,73грн в т.ч. ПДВ 1946,45грн було поставлено для ТОВ «УКР ТМК» 6 одиниць великої рогатої худоби в живій вазі. Оплата за названими операціями проведена позивачем 10.09.2020 на суму 40254грн та 01.10.2020 на суму 11678,73грн в повному обсязі, що підтверджується наявними у позивача банківськими виписками.

Згідно пп. б) п. 200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

А відтак, твердження контролюючого органу про здійснення позивачем лише часткової оплати ПДВ на суму 6709грн не узгоджується із фактичним документами, які надавалися під час перевірки. Адже на час складання відповідної податкової декларації з ПДВ за вересень 2020р., позивачем було проведено розрахунок з названим контрагентом в повному обсязі.

Що ж до тверджень контролюючого органу, про те що станом на 09.12.2020 у ТОВ «УКР ТМК» наявна сума податкового боргу в розмірі 75,51грн по коду платежу - 19010100 «Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)», яке в подальшому слугувало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми «В3» № 3 від 31.12.2020, яким позивачу відмовлено у врахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декларацією з ПДВ за вересень 2020, на суму 2023грн (з них 76грн у зв`язку наявною заборгованістю по коду платежу - 19010100 «Екологічний податок…», то судом встановлено наступне.

Як вбачається із акту перевірки, дійсно станом на 09.12.2020 у позивача рахувалася заборгованість із названого податку у розмірі 75,51грн за 3 кв. 2020р. Вказані обставини позивачем було визнано також і в запереченнях на акт перевірки. Однак, як вбачається із матеріалів справи, відразу по отриманню акту перевірки таку заборгованість позивачем було погашено, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 827 від 14.12.2020р на суму 200грн про сплату Екологічного податку за 3 кв. 2020р. Про вказані обставини щодо повного погашення такого боргу, позивач повідомляв контролюючий орган у своїх запереченнях до акту перевірки, разом із якими додатково надав відповідну копію платіжного доручення.

Відповідно до п. 250.2 ст. 250 ПК України, платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

З наведеного слідує, що граничний строк для подачі звітності по екологічному податку за 3 кв. 2020р. є 10.11.2020 р., а оплати - 20.11.2020р. Тому, станом на день подання позивачем декларації з ПДВ за вересень 2020р. жодної заборгованості із названого податку у позивача не існувало.

Відповідно до абз. 5 п. 200.12 ст. 200 ПК України, у разі наявності у платника податку податкового боргу, бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

Відтак, у зв`язку із тим, що станом на день прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення форми «В3» № 3 від 31.12.2020, жодного боргу позивача перед бюджетом за названим податком не існувало, сума ПДВ, заявлена у декларації є фактично сплаченою, то таке рішення контролюючого органу, з огляду на положення абз. 5 п. 200.12 ст. 200 ПК України, є протиправним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктами 21.1.1., 21.1.2., 21.1.3., 21.1.4. п. 21.1. ст. 21 ПК України закріплено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій;

Відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Норми Конституції України є нормами прямої дії (ст. 8).

З огляду на наведене, ТОВ «УКР ТМК» не може нести юридичну відповідальність у вигляді зменшення сум податково кредиту за недотримання його контрагентами норм Податкового кодексу України, зокрема, дотримання термінів подачі податкової звітності. На переконання суду висновки акту перевірки порушують базовий правовий принцип - принцип правової визначеності та презумпцію правомірності дій платника податків.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі «Sunday Times v. United Kingdom» ЄСПЛ зазначає, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін «передбачено законом» передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

У справі «Steel and others v. The United Kingdom» Суд наголосив: Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яка дія держави відповідає меті і не є свавільною.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відтак, ТОВ «УКР ТМК» мало законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних та правомірно включило їх до складу податкового кредиту за вересень 2020 року. А тому, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є не правомірними та підлягаю скасуванню в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно -правових відносин з метою ефективного захисту права, інтересів фізичних осіб.

За таких обставин позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, вирішуючи питання щодо присудження судових витрат, судом враховано правовий висновок Верховного Суду у справах № 902/347/18 від 22.11.2019 р., № 922/445/19 від 03.10.2019 р., згідно якого право зменшити розмір судових витрат в тому числі витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суд набуває лише за клопотанням іншої сторони. Однак, на час розгляду даного спору жодних клопотань що стосуються вирішення питання судових витрат від сторони відповідача не надійшло.

Відтак, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 19044,26грн, сплачені позивачем згідно платіжного доручення № 863 від 22.01.2021 та квитанції № 37 від 05.02.2021, а також витрати на правничу допомогу у даній справі понесені позивачем згідно договору № 20-12/52 про надання правничої допомоги адвокатським бюро від 16.12.2020, розрахунку № 1 суми гонорару адвокатського бюро від 16.12.2020, рахунку на оплату № 5/20 від 16.12.2020, акту приймання-передачі правничих послуг № 20-12/53-1 від 19.03.2021, оплата якої підтверджується платіжним дорученням № 864 від 22.01.2021 на суму 34000грн, суд присуджує на користь позивача відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 31 грудня 2020 року: форми «В1» № 3; форми «В3» № 3; форми «В4» № 3 в повному обсязі.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 19044,26грн (дев`ятнадцять тисяч сорок чотири гривні, 26коп) та витрати на правничу допомогу в розмірі 34000грн (тридцять чотири тисячі гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» (35500, Рівненська

обл., Радивилівський р-н, м. Радивилів, вул. Кременецька, 52; );

2) Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (33028, Рівненська обл.,

м. Рівне, вул. Відінська, 12; ЄДРПОУ ВП 44070166).

Суддя Т.О. Комшелюк