Справа № П/320/1289/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року № П/320/1289/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Департаменту патрульної поліції

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Департамент патрульної поліції з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить суд:

- солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Департаменту патрульної поліції майнову шкоду у розмірі 12 505, 86 грн.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позову зазначено, що шкода заподіяна Департаменту патрульної поліції відповідачами внаслідок недбалого та безвідповідального ставлення до виконання своїх службових обов`язків та служби в поліції, що встановлено службовим розслідуванням.

Відповідач 1, 2, 3 своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористалися.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 19.02.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 26.03.2020 відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Із клопотанням про розгляд справи з проведенням судового засідання сторони не зверталися.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Вперіод з 09.11.2017 року по 08.03.2018 року та у період з 19.03.2018 року по 18.06.2018 року ОСОБА_1 , інспектор роти №2 УПП у м. Бориспіль ДПП лейтенант поліції, тимчасово виконував обов`язки за вакантною посадою начальника сектору озброєння УПП у м. Борисполі ДПП; ОСОБА_2 , лейтенант поліції, проходив службу в поліції на посаді т.в.о. інспектора відділення забезпечення діяльності БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП, а також ОСОБА_3 , старший лейтенант поліції, - інспектора сектору транспортного забезпечення УПП у м. Бориспіль ДПП.

Відповідно до службової записки начальника УФЗБО - головного бухгалтера, за даними бухгалтерського обліку на балансі ДПП знаходяться матеріальні цінності, а саме: - палиця гумова ПГ-М балансова вартість яких становить 153, 00 грн. за шт.; - бронежилет "Корсар М-1-2", первісна вартість 3730, 00 грн., нарахований знос 326, 38 грн., залишкова вартість 3403, 62 грн. за шт.

Департаментом патрульної поліції було проведено службове розслідування за фактом втрати 3 бронежилетів 2 класу захисту.

За результатами службового розслідування було складено висновок від 19.08.2018, яким встановлено факт порушення службової дисципліни, зокрема, інспектором роти №2 УПП у м. Бориспіль ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1; інспектором відділення забезпечення діяльності БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП ОСОБА_3; інспектором роти №4 УПП у м. Бориспіль ДПП у Київській області ДПП ОСОБА_2, що виразився у неналежному виконанні вимог наказу ДПП від 01 лютого 2016 року №71 «Про організацію належного обліку та збереження спеціальних засобів» внаслідок чого у період з 01.11.2017 по 10.07.2018 було втрачено 3 одиниці бронежилетів 2 класу захисту "Косар М-1-2" та 15 одиниць палок гумових.

Наказом департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1276 від 17.09.2018 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , інспектора роти №2 УПП у м. Бориспіль ДПП лейтенант поліції; ОСОБА_2, лейтенанта поліції, ОСОБА_3, старшого лейтенанта поліції, - інспектора сектору транспортного забезпечення УПП у м. Бориспіль ДПП.

Позивач вважає, що відповідачі своїми неправомірними діями завдали шкоди державі, у зв`язку із чим звернувся до суду із позовом щодо відшкодування матеріальної шкоди.

V. Норми права

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, тобто він є спеціальним нормативним актом, який регулює проходження служби в поліції.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частинами 1, 3, 4 ст. 59 Закону № 580-VIII встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 р. № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

За приписами ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові. Забороняється втручання в службову діяльність поліцейських особами, які не є їхніми прямими керівниками, крім випадків, визначених Конституцією та законами України (п. 4, 5 ст. 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування проводиться.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 р. за №1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Пунктом 1 Розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 4 Розділу II Порядку № 893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування. За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції. Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Поряд з цим, ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту врегульовано, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарга та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (даті - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 5, п.п. 1 п. 6 розділу І Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказу МВС України від 07.09.2017 р. № 757, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.09.2017 р. за № 1198/31066 встановлено, що для забезпечення належного виконання визначених цим Порядком завдань керівництво органів поліції призначає відповідальних за автотранспортну діяльність осіб, здійснює постійний контроль за якістю реалізації цих завдань та є відповідальним за дотримання підлеглими штатної розстановки транспортних засобів, правильність їх використання і зберігання, дбайливе ставлення особового складу до ввіреної техніки, своєчасне проведення технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, дотримання правил життєдіяльності в місцях зберігання службових транспортних засобів, порядок ведення і зберігання дорожньої документації відповідно до вимог цього Порядку. 3 метою забезпечення ефективного використання транспортних засобів і недопущення зловживань з боку штатних і позаштатних водіїв керівництвом органів поліції вживаються такі заходи, зокрема: забороняється водіям (судноводіям) використання транспортних засобів для поїздок, не пов`язаних із службовою діяльністю, керування незакріпленими транспортними засобами та за відсутності у них документів, які згідно з ПДР або Правилами судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 16 лютого 2004 року № 91, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 12 липня 2004 року за № 872/9471, дають право на керування транспортними засобами, а також за відсутності іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації.

Відповідно до ст.130 КЗоТ України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки повної матеріальної відповідальності.

Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:

1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами;

3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку;

4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані;

5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;

6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків;

7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків;

8) службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу;

9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Згідно із частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із статтею 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

VI. Оцінка суду

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Отже, вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічний правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 року у справі № 818/1688/16.

Судом встановлено, що Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів на користь держави матеріальні збитки в розмірі 12 505, 86 грн., зумовлені втратою матеріальних засобів.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Згідно з розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Згідно матеріалів службового розслідування, 29.05.2018 за вих. № 78 вн/41/31/2018 до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції (далі - УПП) у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) надійшла доповідна записка т.в.о. заступника начальника відділу чергової частини УПП у м. Борисполь ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 в якій йшлося про те, що на виконання вимог доручення Департаменту патрульної поліції від 15.05.2018 № 5382/41/7/01-2018 «Про порядок носіння бронежилетів під час несення служби», спільно з працівниками сектору транспортного забезпечення УПП у м. Борисполь ДПП та сектору озброєння УПП у м. Борисполь ДПП, було проведено перевірку наявності та стану бронежилетів 2 класу захисту, які закріплені за службовими автомобілями або були видані особовому складу для постійного зберігання та носіння. За результатами перевірки було нараховано 38 одиниць бронежилетів. Втім, відповідно до актів закріплення спеціальних засобів за службовими автомобілями, їх повинно бути 45 одиниць. В результаті чого виявлено відсутність 7 одиниць бронежилетів 2-го класу захисту «Корсар М-1-2».

На адресу БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП за вх. № 714 від 13.07.2018 надійшов рапорт т.в.о. начальника відділу озброєння УПП у Київській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 на ім`я начальника УПП у Київській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у якому він зазначив, що 10.07.2018 під час перевірки наявності, організації зберігання та обліку озброєння, що значиться за БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП, було виявлено не тільки відсутність 7 одиниць бронежилетів «КОРСАР М-1-2» в службових автомобілях, а й 15 одиниць палок гумових «ПГ-М».

Наказом ДПП «Про організацію належного обліку та збереження спеціальних засобів» від 01.02.2016 № 71 на начальників управлінь патрульної поліції ДПП або осіб які виконують обов`язки покладено обов`язок щодо забезпечення укомплектування службового транспортного засобу, що безпосередньо задіяний в забезпеченні охорони громадського порядку та безпеки дорожнього руху, відповідними спеціальними засобами (ПР- 73 - 3 шт. та наявними бронежилетами - 3 шт.), шляхом комісійного складення відповідних актів на кожний автомобіль окремо.

На виконання «Про організацію належного обліку та збереження спеціальних засобів» від 01.02.2016 № 71 бронежилети «КОРСАР М-1-2» у кількості 45 одиниць були закріплені за службовими транспортними засобами, однак жодних актів передачі даних бронежилетів сектором озброєння до сектору транспортного забезпечення УПП у м. Борисполі ДПП на той час не складалися.

Наказом № 71 обов`язок щоденного контролю за наявністю у службових автомобілях спеціальних засобів зобов`язано покласти на командирів відповідних рот або осіб, які виконують їх обов`язки.

Разом з тим, п. 1.4. та 1.6 Наказу № 71 начальникам відділів озброєння (або осіб, які виконують їх обов`язки) доручено загальний облік спеціальних засобів та їх контроль в підрозділі (в тому числі за службовими транспортними засобами) а начальників відділів транспортного забезпечення управлінь патрульної поліції Департаменту або осіб, які виконують їх обов`язки, у разі передачі службових транспортних засобів на станції технічного обслуговування та в інших випадках, в яких прийнято рішення довгостроково не залучати службові транспортні засоби до несення служби, у зв`язку з їх технічною несправністю, зобов`язано до негайної передачі закріплених спеціальних засобів до відділу озброєння, з метою недопущення їх втрати.

Наказом ДПП від 13.05.2017 №2435 тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою начальника сектору озброєння УПП у м. Борисполі ДПП у період з 24.05.2017 року по 23.09.2017 року було покладено на інспектора сектора озброєння БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , який пояснив, що бронежилети та інші спеціальні засоби були закріплені за службовими авто згідно з вимогами наказу ДПП № 71. ОСОБА_7 додав, що за період несення служби у відділі озброєння УПП у м. Бориспіль ДПП до нього ані працівники підрозділу, які заступають на чергування та приймають службові транспортні засоби разом з усією комплектацією, ані командири рот з працівникам сектору транспортного забезпечення УПП у м. Борисполі ДПП, щодо недостачі майна в службових авто не зверталися. Також, ОСОБА_7 пояснив, що на час припинення зобов`язань щодо виконання обов`язків начальника сектору транспортного забезпечення, керуючись вимогами наказу Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, 01.11.2017 було проведено інвентаризацію за результатами якої втрат спеціальних засобів не виявлено.

В подальшому ОСОБА_7 було призначено на посаду інспектора сектору розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у м. Бориспіль ДПП, до посадових обов`язків якого не входила організація перевірки з наявності, обліку, збереження озброєння і спецзасобів в секторі озброєння УПП у м. Борисполь ДПП.

Надалі обов`язки начальника сектору озброєння УПП у м. Борисполі ДПП виконував інспектор роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу ДПП від 09.11.2017 № 5546 та наказу ДПП від 16.03.2018 № 239 о/с тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою начальника сектору озброєння УПП у м. Борисполі ДПП у період з 09.1 1.2017 по 08.03.2018 та у період з 19.03.2018 по 18.06.2018 було покладено на інспектора роти № 2 УПП у м. Борисполь ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 який пояснив, що згідно ФОРМИ № 3 (Книга обліку закріплення озброєння та боєприпасів) в УПП у м. Борисполі ДПП перебуває на обліку 90 бронежилетів «КОРСАР М-1-2», з яких 45 одиниць повинні були знаходитися у службових автомобілях, та 10 одиниць бронежилетів «СТРАЖ М-ТТ/ПМ» відповідно до Акту наявності спеціальних засобів у службових автомобілях.

Опитаний в ході службового розслідування т.в.о. інспектора відділення забезпечення діяльності БПП у Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 , пояснив, що за усною вказівкою начальника БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП ОСОБА_8 виконував обов`язки інспектора сектору транспортного забезпечення УПП у м. Бориспіль ДПП у період з грудня 2017 року по березень 2018 року. Перебуваючи у секторі транспортного забезпечення здійснював технічне обслуговування та ремонт службових автомобілів, був присутній разом з поліцейськими які заступали на чергування при прийманні службового транспортного засобу у попередньої зміни, а також забезпечував згідно нормативних документів документообіг у секторі.

В ході службового розслідування встановлено, що наказом ДПП від 05.12.2017 №538 о/с на посаду інспектора сектору транспортного забезпечення УПП у м. Бориспіль ДПП призначено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , який пояснив, що за період несення служби у секторі транспортного забезпечення постійно був присутній, разом із інспектором ОСОБА_2, під час передачі службового транспортного засобу між поліцейськими, які завершили несення служби та поліцейськими які заступали на чергування. Під час перезмінки інспектор ОСОБА_3 перевіряв комплектацію та справність службових автомобілів.

У випадках коли службові автомобілі не залучалися до несення служби ОСОБА_3 передавав закріплені за транспортними засобами спеціальні засоби до відділу чергової частини УПП у м. Бориспіль ДПП. Також, інспектор ОСОБА_3 пояснив, що були випадки коли закріпленні за службовим транспортним засобом спеціальні засоби передавалися до інших службових автомобілів.

В ході службового розслідування було перевірено наявні в секторі транспортного забезпечення БПП в м. Бориспіль у Київської області ДПП відомості щоденної перевірки комплектації службового транспортного засобу (далі - Відомості) за період від 01.11.2017 по 10.07.2018. За результатами перевірки виявлено розбіжності між внесеними даними до Відомостей щодо кількісні бронежилетів та палок гумових «ПГ-М». Зокрема, під час чергування командира роти № 4 БПП в м. Бориспіль у Київській області ДПП майора поліції ОСОБА_9 , а саме: 27.02.2018 перед заступанням на нічне чергування у Відомості службового автомобіля, номерний знак НОМЕР_1 , поліцейськими вказано 3 шт. бронежилети, однак поліцейські які заступали 28.02.2017 на нічне чергування вказали 2 шт. бронежилети; 28.03.2018 під час заступання на денне чергування у Відомості службового автомобіля, номерний знак НОМЕР_2 , поліцейськими, вказано 3 шт. бронежилети, однак поліцейські які заступали 29.03.2018 на нічне чергування вказали 2 шт. бронежилети; 22.12.2017 під час заступання на денне чергування у Відомості службового автомобіля, номерний знак НОМЕР_3 , поліцейськими, вказано 3 шт. палок гумових «ПГ-М», однак поліцейські які заступали 22.12.2017 на нічне чергування вказали 2 шт. палок гумових «ПГ-М»; 22.12.2017 під час заступання на нічне чергування у Відомості службового автомобіля, номерний знак НОМЕР_3 , поліцейськими, вказано 3 шт. палок гумових «ПГ-М», однак поліцейські які заступали 26.12.2017 на нічне чергування вказали 2 шт. палок гумових «ПГ-М»; 25.12.2017 під час заступання на нічне чергування у Відомості службового автомобіля, номерний знак НОМЕР_3 , поліцейськими, вказано 2 шт. палок гумових «ПГ-М», однак поліцейські які заступали 26.12.2017 на денне чергування вказали 0 шт. палок гумових «ПГ-М»;

28.03.2018 під час заступання на денне чергування у Відомості службового автомобіля, номерний знак НОМЕР_1 , поліцейськими, вказано 1 шт. палок гумових «ПГ-М», однак поліцейські які заступали 28.03.2017 на нічне чергування вказали 0 шт. палок гумових «ПГ-М».

Щодо відсутності спеціальних засобів у службових автомобілях командир ОСОБА_9 пояснив, що 27.02.2018 та 28.03.2018 службові транспортні засоби було передано працівникам сектору транспортного забезпечення УПП у м. Борисполь ДПП. Під час передачі бронежилети, які закріплені за службовими автомобілями були в наявності. Також, ОСОБА_9 додав, що від командирів рот, які в подальшому заступали на чергування, не надходили повідомлення про відсутність спеціальних засобів у службових автомобілях.

За період несення служби т.в.о. заступника командира роти № 1 УПП у м. Борисполь ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_10 виявлено розбіжності між внесеними даними у Відомість щодо кількісті бронежилетів та палок гумових «ПГ-М», а саме: 03.02.2018 під час заступання на денне чергування у Відомості службового автомобіля, номерний знак НОМЕР_1 , поліцейськими вказано 3 шт. бронежилети, однак поліцейські, які заступали 13.02.2018 на денне чергування вказали 1 шт. бронежилети; 26.03.2018 під час заступання на нічне чергування у Відомості службового автомобіля, номерний знак НОМЕР_4 , поліцейськими вказано 3 шт. бронежилети, однак поліцейські, які заступали 27.03.2018 на денне чергування вказали 2 шт. бронежилети.

Отже, в ході службового розслідування встановлено, що 01.11.2017 керуючись наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, в УПП у м. Бориспіль ДПП було проведено інвентаризацію спеціальних засобів за результатами якої втрат не виявлено. В подальшому перевірка щодо наявності та стану спеціальних засобів була проведена на виконання доручення ДПП від 15.05.2018 № 5382/41/7/01-2018 під час якої виявлено відсутність 7 одиниць бронежилетів 2-го класу захисту «Корсар М-1-2». Разом з тим, наступна перевірка щодо наявності та стану спеціальних засобів в БПП в м. Бориспіль у Київській області ДПП була проведена 10.07.2018 в результаті якої було виявлено не тільки відсутність 7 одиниць бронежилетів «КОРСАР М- 1-2», а й 15 одиниць палок гумових «ПГ-М». В подальшому під час службового розслідування було виявлено 4 одиниці бронежилетів «КОРСАР М-1-2», які рахувалися втраченими. Із вказаного випливає, що в період з 01.11.2017 по 24.05.2018 було втрачено 3 одиниці бронежилетів «КОРСАР М-1-2», а в період з 01.11.2017 по 10.07.2018 було втрачено 15 одиниць палок гумових «ПГ-М».

Таким чином, в ході службового розслідування встановлено, що факт порушення службової дисципліни інспектором роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП (т.в.о. начальника відділення чергової служби БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП) лейтенантом поліції ОСОБА_1; інспектором роти № З БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3; інспектором роти № 4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП (т.в.о. інспектора відділення забезпечення діяльності БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП) лейтенантом поліції ОСОБА_2, що виразився у неналежному виконанні вимог наказу ДПП від 01.02.2016 року № 71 «Про організацію належного обліку та збереження спеціальних засобів» внаслідок чого у період з 01.11.2017 по 10.07.2018 було втрачено 3 одиниці бронежилетів 2-го класу захисту «Корсар М-1-2» та 15 одиниць палок гумових, підтвердився.

На підставі наявних матеріалів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 за вчинення ними дисциплінарного проступку оголошено догану.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідачі внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх службових обов`язків та служби в поліції, завдали матеріальну шкоду Департаменту патрульної поліції.

Згідно із частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із статтею 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Матеріалами справи підтверджено, що матеріальна шкода, завдана в результаті втрати 3 одиниць бронежилетів та 15 одиниць палок гумових, становить 12 505, 86 грн., у зв`язку із чим суд дійшов до висновку про стягнення з відповідачів на користь Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди в сумі 12 505, 86 грн.

Зважаючи на те, що станом на дату розгляду справи судом завдана позивачу матеріальна шкода відповідачами не відшкодована, позовні вимоги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є обґрунтованими.

VIII. Висновок суду

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що позивачем свідки у справі не залучались, експертизи не проводились, судові витрати з відповідача на стягуються.

Керуючись статями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_5 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний код: НОМЕР_7 ) на користь Департаменту патрульної поліції () майнову шкоду у розмірі 12 505, 86 (дванадцять тисяч п`ятсот п`ять грн. 86 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 19.04.2021.