Справа № 240/1341/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
20 квітня 2021 року м. Житомир справа № 240/1341/21
категорія 112030500
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконною та протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 , із позовом, в якому просить:
- Визнати незаконною та протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2020р. у прийнятті рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 27.05.2019р. інвалідності 1 «Б» групи внаслідок захворювання, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ на підставі висновку Управління МВС України в Житомирській області від 10.07.2019р. відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» №565-ХІ1 від 20.12.1990р. та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.
- Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 27.05.2019р. інвалідності 1 «Б» групи внаслідок захворювання, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ, згідно висновку Управління МВС України в Житомирській області від 10.07.2019р. відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990р. та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішення Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2020р. про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є незаконним та протиправним, адже воно суперечить нормам чинного законодаства, яке регулює спірні правовідносини, порушує його право на отримання одноразової грошової допомоги, як гарантованої державою виплати, у зв`язку з отриманням мною 1 «Б» групи інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 262 КАС України.
Копію вказаної ухвали отримано 19.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
14.04.2021 від МВС до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позову з підстав того, що після первинного огляду МСЕК (2007 рік) до повторного огляду МСЕК (2019 рік) пройшло більше 2 років, тому правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до постанови № 850 від 21.10.2015 - немає.
У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач звільнений із органів внутрішніх справ у запас Збройних сил по статті 64 пункт "б" (через хворобу) з посади начальника відділу роботи з персоналом УМВС України в Житомирській області, що підтверджується витягами із наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2006 № 687 о/с та наказу начальника УМВС України в Житомирській області від 30.11.2006 № 223о/с
Відповідно до свідоцтва про хворобу військово-лікарської комісії УМВС України в Житомирській області від 25.10.2006 № 337/68 встановлено, що захворювання позивача - ТАК, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Згідно із довідкою Житомирської обласної МСЕК серія 12ААБ № 542625 позивачу з 27.05.2019 встановлено першу "Б" групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №015015 ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 становить 95%.
26.06.2019 позивач звернувся до ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області із заявою на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до п. 3 Порядку № 850.
10.07.2019 УМВС України в Житомирській області подано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII «Про міліцію» ОСОБА_1 у розмірі згідно з розрахунком - 448660,00 грн для погодження або відмови у погодженні МВС України.
Листом голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 03.09.2019 №228/29/105/05.2019 позивача повідомлено про те, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України повернуто матеріали щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з їх невідповідністю вимогам п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 у справі №240/11003/19, залишеним в законній силі постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2020 визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо щодо повернення мені, ОСОБА_1 , документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням 27.05.2019 інвалідності 1 групи внаслідок захворювання, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути мою заяву про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 1 групи інвалідності відповідно від 26.06.2019 та за результатами прийняти рішення про призначення та виплату вказаної допомоги або про відмову у її призначенні відповідно до п.9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смергі), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

13.11.2020 на виконання судового рішення Управлінням МВС Україна в Житомирській області було повторно направлено до Міністерства внутрішніх справ України матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Листом від 22.01.2021 №827/вих/29 Управління МВС України в Житомирській області повідомило позивача, що за результатами розгляду Міністерством внутрішніх України матеріалів щодо виплати ордноразової грошової допомоги прийнято рішення про відмову у такій виплаті, про що 29.12.2020 було затверджено відповідний висновок. Причиною такої відмови є те, що установлення першої групи інвалідності та 95% втрати професійної працездатності (2019) відбулося в період понад два роки від дати встановлення другої групи інвалідності (2007), що суперечить умовам Порядку (а.с.17).

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд виходить з наступного.

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VII), тобто до 07 листопада 2015 року, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону України «Про міліцію» (далі - Закон № 565-XII) та Порядком і умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Постанова № 850), відповідно.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» (далі Закон №565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На реалізацію вимог статті 23 Закону № 565-XII Уряд ухвалив постанову від 21 жовтня 2015 року № 850 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, якою затвердив Порядок № 850, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Разом з цим, відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд розглядав справу з подібними правовідносинами (№ 711/1837/18). У постанові від 22 жовтня 2020 року Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов такого висновку щодо застосування положень статті 23 Закону № 565-XII та пункту 4 Порядку № 850 у подібних правовідносинах (п. 41):

(1) із втратою чинності з 07 листопада 2015 року Законом № 565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції збереглося відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850

(2) Закон № 565-XII, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VII, так само як і Закон №580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

(4) передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31 жовтня 2015 року - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31 жовтня 2015 року чи після.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу ІІ групу інвалідності було встановлено вперше 08 червня 2007 року, а І групу лише з 27 травня 2019 року, тобто між цими подіями минуло понад два роки, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням І групи інвалідності (а.с.9-10).

Враховуючи викладене, у позивача відсутні підстави для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням І групи інвалідності, передбачені Порядком №850.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22.10.2020 у справі № 711/1837/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Правові підстави для застосування статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ) про визнання незаконною та протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 20 квітня 2021 року.

Суддя О.Г. Попова