Справа № 240/19321/20
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/19321/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

20 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Олевського районного суду Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олевського районного суду Житомирської області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Олевського районного суду Житомирської області про визнання протиправним та скасування наказу №64-к від 26.10.2020 «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, керівник апарату Олевського районного суду Житомирської області С.Б. Бейкун подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 працює на посаді секретаря судового засідання Олевського районного суду Житомирської області з 16.09.2002.

Наказом Олевського районного суду від 26.10.2020 №64-к, відповідно до ст.65-69, 71, 73-77, Закону України від 10.12.2015 №889-УШ "Про державну службу", статей 147-149 та 151 Кодексу законів про працю України, за неналежне виконання посадових обов`язків, оголошено догану секретарю судового засідання Олевського районного суду ОСОБА_1 . У наказі вказано, що протягом строку дії дисциплінарного стягнення не застосовувати до секретаря судового засідання ОСОБА_1 заходи заохочення.

Вказаний наказ винесено на підставі подання з висновком дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Олевського районного суду від 23.10.2020 та письмових пояснень ОСОБА_1 від 26.10.2020.

Не погоджуючись із вказаним наказом відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись нормами чинного законодавства дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Так, ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (Закон № 889) визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Закону №889 за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 65 Закону №889 підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком зокрема є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно зі ст. 66 Закону №889 у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною 6 ст. 66 Закону №889 визначено, що дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Відповідно ч.ч.1, 9-11 ст. 69 Закону №889 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (дисциплінарна комісія).

За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності (ч. 9 ст. 71 Закону №889).

Відповідно до ст. 74 Закону №889 дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Тобто, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є, зокрема, невиконання або ж неналежне виконання останнім посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією. При цьому, законодавством вимагається щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований і дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, суб`єкта, об`єктивної сторони, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

При цьому, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 77 Закону №889 рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.09.2020 року керівник апарату Олевського районного суду С.Б. Бейкун подано на ім`я голови дисциплінарної комісії Олевського районного суду Кондратовець М.І. службову записку, у якій зазначено про те, що секретар судового засідання ОСОБА_1 допустила помилку у зазначенні дати набрання законної сили в ухвалі суду від 24.06.2020 у справі №287/874/19 за заявою АТ КБ "Приватбанк" про повернення судового збору, а саме: дана ухвала оскарженню не підлягає і вступає в силу відразу після проголошення рішення, але датою набрання законної сили неправильно зазначено 23.06.2020. Внаслідок допущеної помилку ухвалу неможливо було виконати вчасно, що спричинило повторне звернення АТ КБ "Приватбанк" до суду із заявою про виправлення недоліків. Своїми неправомірними діями секретар судового засідання ОСОБА_1 порушила п.3 розділу ХІ Інструкції з діловодства у місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом ДСА від 20.08.2019 №814. У зв`язку з цим, просила взяти до уваги інформацію та Дисциплінарній комісії в повному обсязі визначити ступінь вини, характері тяжкість дисциплінарного проступку.

За таких обставин, наказом керівника апарату Олевського районного суду Бейкун С.Б. від 12.10.2020 №63-к відкрито дисциплінарне провадження щодо секретаря судового засідання Олевського районного суду ОСОБА_1 . Також наказано Дисциплінарній комісії Олевського районного суду в повному обсязі визначити ступінь вини, характер і тяжкість дисциплінарного проступку та надати пропозицію щодо накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

На засіданні дисциплінарної комісії Олевського районного суду, ОСОБА_1 пояснила, що дійсно, при оформленні судового рішення у справі №285/874/19 нею було допущено помилку при оформленні копії судового рішення, що набрало законної сили, а саме: в зазначенні дати набрання ним чинності. Про те вказала на те, що в той час нею був зроблений великий об"єм роботи. Просила врахувати, що не мала наміру навмисно зробити помилку, врахувати ступінь вини керівника апарату, яка теж допустила помилку, не перевіривши рішення суду.

Так, 21.10.2020 дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців Олевського районного суду Житомирської області відносно секретаря судового засідання ОСОБА_1 складено висновок. Комісія дійшла висновку, що допущене порушення секретарем судового засідання вчинене внаслідок грубої недбалості, а тому в її діях наявні ознаки дисциплінарного проступку та вона підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Також, Комісія внесла керівнику апарату Олевського районного суду подання від 21.10.2020, яким запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності секретаря судового засідання Олевського районного суду ОСОБА_1 та рекомендовано застосувати до неї дисциплінарне стягнення у виді догани.

Приймаючи оскаржуваний наказ відповідач виходив з того, що саме позивач є безпосереднім виконавцем - відповідальною особою за виготовлення, видачу та направлення судових рішень, а тому порушення нею вимог ст. 261 Цивільного процесуального кодексу України та пунктів 3 та 4 розділу XI "Засвідчення та видавання копій судових рішень і документів" Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 є підставою для оголошення догани.

Так, згідно п. 3 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 (Інструкція) копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати.

У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається чи надсилається.

На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

У випадках, встановлених чинним законодавством, у тому числі для проставлення апостиля, а також на вмотивовану вимогу учасника справи чи органів та установ, які виконують рішення судів, з метою недопущення порушень прав фізичних та юридичних осіб, копія судового рішення засвідчується гербовою печаткою та підписом головуючого судді (судді-доповідача), а у разі його відсутності - головою суду чи особою, що виконує його обов`язки.

Види судових рішень та відповідальні працівники суду, які їх засвідчують, визначаються розпорядчим документом голови суду.

Так, наказом Олевського районного суду від 02.01.2020 №16 "Про визначення відповідальних за виготовлення, видачу, направлення та засвідчення копій судових рішень", виданого відповідно до розділу ХІ Інструкції №814, визначено старшого секретаря суду, секретарів суду, секретарів судового засідання, архіваріуса відповідальними за виготовлення, видачу та направлення судових рішень в Олевському районному суді Житомирської області.

Відповідно до п. 5.7 наказу встановлено визначити відповідальними особами за засвідченення копій судових рішень керівника апарату та заступника керівника апарату суду, в разі їх відсутності іншого працівника апарату суду визначеного наказом начальника ТУДСА в Житомирській області за поданням голови суду. Відповідальним особам, визначених в п. 1.5 наказу при виготовленні та засвідченні копій судових рішень, забезпечити неухильне дотримання вимог розділу "Засвідчення та видання копій судових рішень і документів" Інструкції.

Таким чином, усі виготовлені рішення засвідчуються особистим підписом відповідальної особи та скріплюються відповідною печаткою суду.

Із копії ухвали про повернення судового збору вбачається, що її засвідчив своїм підписом керівник апарату Олевського районного суду С.Б. Бейкун.

Тобто, відповідальність за засвідчення копії ухвали про повернення судового збору АТ КБ "Приватбанк" та проставлення дати набрання нею законної сили, незважаючи на те, що її виготовлено з документообігу секретарем судового засідання Дворак Г.П., також покладається і на керівника апарату суду, що при внесенні спірного наказу не враховано.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення закріплені у ст. 74 Закону №889, якою передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Так, позивач не заперечує, що допустила помилку при виготовленні копії ухвали, однак саме керівник апарату, як відповідальна особа, зобов`язана перевірити правильність її виготовлення та засвідчення, тому вся відповідальність не може бути покладена лише на секретаря судового засідання.

Також, жодних скарг на позивача з приводу допущеної помилки від учасників справи не надходило, тому таке порушення не може вважатися тяжким.

При обранні виду дисциплінарного стягнення позивачу комісія врахувала характеристику, надану керівником апарату С.Б. Бейкун, та визнання вини позивачем.

Так, у характеристиці зазначено, що за час роботи позивач зарекомендувала себе як конфліктний працівник, до виконання своїх посадових обов`язків ставиться поверхнево, намагається уникнути відповідальних завдань. На зауваження керівника апарату суду реагує неоднозначно. Вимоги Інструкції з діловодства у місцевих та апеляційних судах України не вивчає. Функціональні обов`язки виконує недбало, допускає помилки у виконавчій дисципліні. За останні роки не підвищувала свій професійний рівень та не прагне до самовдосконалення.

Проте, дисциплінарною комісією не враховано, що позивач жодного разу до дисциплінарної відповідальності не притягувалась; за результатами оцінювання службової діяльності в Олевському районному суді за 2018 рік та 2019 рік отримала позитивні оцінки; у 2006-2019 роках отримувала від голови Олевського районного суду, Ради суддів України, Державної судової адміністрації України, Олевської міської ради, Олевської районної ради, Олевської районної державної судової адміністрації за сумлінне виконання службових обов`язків та професіоналізм подяки, грамоти, почесні грамоти. Таким чином, надана керівником апарату Олевського районного суду характеристика фактично суперечить зазначеним доказам та вказує на упереджене ставлення до позивача.

Таким чином, відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани не в повному обсязі досліджено матеріали справи, не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, показники виконання службових завдань, наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень, чим не дотримано вимоги чинного законодавства.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вид дисциплінарного стягнення, застосований до позивача не відповідає тяжкості проступку, при його застосуванні не враховано всіх обставин справи, а отже оскаржуваний наказ Олевського районного суду Житомирської області №64-к від 26.10.2020 "Про оголошення догани ОСОБА_1 " є протиправним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Крім того, у апеляційній скарзі позивачем не зазначено жодної норми матеріального або процесуального права, яку порушив суд першої інстанції під час розгляду даної справи та обставини або доказу, якому суд першої інстанції не дослідив чи не надав належної оцінки.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Олевського районного суду Житомирської області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.